Speaker 2: Iben, hvis du
Speaker 3: kunne bestemme,
Speaker 2: hvordan gav du så godt, at ferie så ud i
Speaker 2: jeres familie?
Speaker 3: Det er et svært spørgsmål, fordi nu siger du i
Speaker 3: vores familie. Altså jeg kan godt lide at komme på
Speaker 3: eventyr og opleve noget nyt og komme op på et
Speaker 3: højt bjerg, og det må gerne gøre lidt ondt undervejs.
Speaker 3: Og hvis det skal være for vores familie, så skal
Speaker 3: det nok se anderledes ud
Speaker 2: Kender du følelsen af, at ferien slet ikke føles som
Speaker 2: en ferie? At du som forældre er på konstant arbejde
Speaker 2: for at holde feriehumøret oppe og konfliktniveauet nede hos dine børn,
Speaker 2: der tydeligt savner hverdagens forudsigelighed. At dine eventyrlyst og spontane
Speaker 2: idéer om udflugter og aktiviteter bliver mødt af modstand og
Speaker 2: nedadvendte mundvige. Der har vi alle sammen været, i hvert
Speaker 2: fald os, der har børn med særlige behov, men sådan
Speaker 2: behøver en ferie faktisk ikke se ud. I dette podcastafsnit
Speaker 2: giver vi dig tips og tricks til at skabe en ferie,
Speaker 2: som hele familien kan trives i. Mit navn er Mette Cornelius.
Speaker 2: Jeg er mor i en familie med særlige behov, selv
Speaker 2: diagnostiseret med ADHD og vært på denne podcast, som er
Speaker 2: udgivet af Center for ADHD Plus, et videnscenter, der arbejder
Speaker 2: for at skabe en bedre hverdag for neurodivergente børn og
Speaker 2: deres forældre. Inden du vidste, hvad det var for nogle børn,
Speaker 2: der var landet i din kur, så ville det være eventyr,
Speaker 2: der ligesom var overskriften på ferie.
Speaker 3: Ja, altså når jeg selv har taget på ferie, eller
Speaker 3: taget på ferie min mand inden børn, så fandt vi
Speaker 3: typisk et højt bjerg, vi gik op på med ski på,
Speaker 3: eller vandrestøvler, eller også så tog vi til VM i
Speaker 3: cross triathlon på Hawaii, eller ud og se noget nyt.
Speaker 3: Derude var det sådan krasser lidt, hvor man sveder lidt,
Speaker 3: og altså ferie for os har aldrig været at ligge
Speaker 3: på en strand og drikke drinks.
Speaker 2: Og hvor langt er sådan det der drømmescenarie så fra
Speaker 2: den virkelighed, der er landet efter du har fået børn,
Speaker 2: familie og børn, der har de behov, de nu har?
Speaker 3: Altså det giver jo sig selv, at mine børn på
Speaker 3: fem og syv, de ikke vader op på et 4.000 meter
Speaker 3: højt bjerg lige nu. Sådan er det. Det tænker jeg
Speaker 3: alle børn ikke vil. Men der skal nok i højere
Speaker 3: grad tages hensyn til nogle forskellige behov. Vi skal være
Speaker 3: mere et sted, eller i hvert fald flere dage det
Speaker 3: samme sted, end jeg måske elsker. Vi skal nok også
Speaker 3: lidt tættere på en swimmingpool, end jeg synes, det er fedt.
Speaker 3: Men ferie er jo sjovest, hvis alle har det rart
Speaker 3: Så det der med at kombinere det på en god måde,
Speaker 3: det arbejder vi på.
Speaker 2: Henrik, du er den fagperson, som har fulgt i dem
Speaker 2: og hendes familie hos Center for ADHD +. Hvor ofte
Speaker 2: møder du i dit arbejde familier, for hvem ferie er
Speaker 2: en ikke ukompliceret størrelse
Speaker 5: Jeg tror faktisk ikke, jeg møder nogen familier, hvor ikke
Speaker 5: det er en dimension af, at man finder ud af,
Speaker 5: at når man har et barn, der er neodivergent eller
Speaker 5: bare har adfærd, der kan minde om, så kræver det
Speaker 5: faktisk en utrolig stor tilpasning. i forhold til, hvad kan
Speaker 5: man forvente, og netop det der, som du også taler om, Iben,
Speaker 5: det her med omstillingsparatheden, altså det der med at bevæge
Speaker 5: sig fra et sted til et andet, altså jeg har
Speaker 5: mødt rigtig mange familier, der siger, når vi kommer til
Speaker 5: et nyt sted, så er vi faktisk nødt til at
Speaker 5: bruge de første dage bare på at holde os omkring hotellet,
Speaker 5: måske gå til stranden, måske gå til en swimming pool,
Speaker 5: og så når man ligesom er landet efter to, tre,
Speaker 5: måske fire dage, så kan vi begynde at være os
Speaker 5: ud i området. Så det er slet ikke ualmindeligt, også
Speaker 5: bare vejen hen, Til en feriedestination, uanset om det kører selv,
Speaker 5: eller vi skal ud at flyve, så kræver det faktisk
Speaker 5: utrolig meget forberedelse, og der kan komme mange nedsmældninger undervejs
Speaker 2: Hvorfor er det, at det er svært at skabe en god,
Speaker 2: harmonisk eller endda eventyrlig ferie i en familie, der har
Speaker 2: børn med særlige behov?
Speaker 5: Jeg tænker, at den væsentlige grund i det her, det
Speaker 5: er jo det der med, at de rigtig gerne vil
Speaker 5: have forudsigelighed og struktur, og så vil man jo faktisk
Speaker 5: aldrig selv tage en dag ligesom i går. Altså det
Speaker 5: der med skifter og svære, så hvorfor kan vi ikke
Speaker 5: gøre det, vi plejer? Det er ikke det samme som,
Speaker 5: at de gerne vil have fri, fordi de vil egentlig
Speaker 5: også gerne have planlagte ting, men det skal være ting,
Speaker 5: der er kendte. Og det der med at forholde sig
Speaker 5: til noget nyt og noget ukendt, det kan faktisk være
Speaker 5: rigtig svært. Hvor andre vil sådan tænke, yes, hvad bringer det?
Speaker 5: Så vil det simpelthen være, uha, uha, hvad nu, kan
Speaker 5: jeg det
Speaker 2: Mm. Ja, og jeg har jo også selv børn med
Speaker 2: særlige behov, og det kan nogle gange godt matche dårligt,
Speaker 2: når man som jeg er sådan en, der får alle
Speaker 2: mulige gode idéer, især når solen skinner, og synes, jeg
Speaker 2: kan finde på et eventyr overalt. Jeg tænker, du kan
Speaker 2: genkende noget, og det kan du tage os med tilbage
Speaker 2: til den ferie, hvor det gik op for dig og
Speaker 2: for din mand. Den der forestilling måske om alt det,
Speaker 2: I skulle med jeres børn også, feriemæssigt sådan... den mere
Speaker 2: eventyr-agtige slags, hvor I fandt ud af, at det kan
Speaker 2: I ikke lade sig gøre. Vi kan ikke bare være
Speaker 2: et sted og et sted, eller hvad hedder det, en
Speaker 2: dag et sted og videre og videre og videre
Speaker 3: Ja, altså vi havde planlagt en ferie, en lang ferie,
Speaker 3: taget fri og glædet os i lang tid til at
Speaker 3: skulle til Sri Lanka og Maliberne. Jeg havde brugt lang
Speaker 3: tid på at planlægge en ferie som jeg Synes var fed.
Speaker 3: Fundet mange sjove steder, ting vi skulle, ting vi skulle opleve.
Speaker 3: Og vi kom afsted, og det gik egentlig godt. Med
Speaker 3: flyveren og god rejse og noget frem. Og havde også
Speaker 3: tre gode dage til at starte med, hvor vi lige landede, apropos.
Speaker 3: Så startede det, fordi så havde jeg planlagt, at vi
Speaker 3: skulle ud i en naturcamp. glamping-style op i et træhus
Speaker 3: langt væk fra alting. Mega fedt. Der var ilder. Så
Speaker 3: man kunne ikke gå rundt i gasset. Og maden, den
Speaker 3: var godt nok lokal. Jeg synes, det var top nice.
Speaker 3: Min ældste søn spiste ikke noget i tre dage. Jo,
Speaker 3: han spiste ingefærkiks, fordi det kunne man få, og det
Speaker 3: kunne han lide. Øhm... Der var så mange ting ved
Speaker 3: det der sted, som jeg syntes var lækkert, men for
Speaker 3: os som familie fungerede det overhovedet
Speaker 4: ikke
Speaker 3: Fordi det ikke var trygt for ham at kunne være der,
Speaker 3: og der var ikke udfordrelsesmuligheder. Så skulle vi videre til
Speaker 3: et nyt sted, og et nyt sted, og et nyt sted,
Speaker 3: og alle de der skift, som Henrik siger, var ikke gode.
Speaker 3: Der var for mange. Da vi endelig nåede frem til
Speaker 3: en pizza-restaurant, et af de der steder, jeg egentlig ikke
Speaker 3: så godt kan lide, Der spiste Anton på sex en
Speaker 3: hel pizza selv. Fordi han jo ikke havde spist noget
Speaker 3: i tre dage. Det gør det ikke sjovt at være
Speaker 3: afsted sammen. Så kom vi så og gennemførte vi Sri Lanka.
Speaker 3: Og så kom vi til Maldiverne. Til den her ø,
Speaker 3: der bare var billedskynd. Også lokal. Vi skulle ikke hen
Speaker 3: til de der store resorts. Billedskøen ø, sådan en hvid sandstrand, palmer,
Speaker 3: tykisblåt vand, fiskudvandet, dykning. Alt var bare i virkeligheden sådan nice.
Speaker 3: Anton syntes ikke, det var nice. Anton syntes, det var
Speaker 3: for meget. Og hver eftermiddag, cirka klokken tre, der brugte
Speaker 3: vi to timer på, at han råbte og
Speaker 4: skreg
Speaker 3: Og bare syntes, at det var træls. Og vi prøvede alt,
Speaker 3: hvad vi kunne, at hjælpe ham. Og nogle gange blev
Speaker 3: vi nok også lidt trætte.
Speaker 4: Mm.
Speaker 3: af at blive skrejet af på Maldiverne, hvor man bare tænker, okay,
Speaker 3: prøv lige at være lidt taknemmelig
Speaker 3: Prøv lige at nyde det. Læg dig i hængekøjen, grav tandslot,
Speaker 3: bad i vandet, hop i. Og det var jo ikke,
Speaker 3: fordi der ikke var gode stunder også, for dem var
Speaker 3: der også masser af. Men der var helt klart noget
Speaker 3: i det der setup, som ikke virkede godt. Særligt for Anton.
Speaker 2: Hvad tror du, det var han... Altså, du er jo...
Speaker 2: er det tavlet at sige, at du er blevet klogere?
Speaker 2: Du har jo lært meget om hans måde at være
Speaker 2: i verden på. Du har også været på det her
Speaker 2: forældreforløb hos Henrik og sendte dig fra ADHD +. Når
Speaker 2: du ser tilbage på det, hvad tror du i virkeligheden,
Speaker 2: det var, der var så svært for ham?
Speaker 3: Jeg tror, der var for mange skift. Faktisk var det
Speaker 3: det bedste sted på vores rejse. Det var på Maldiverne,
Speaker 3: fordi der var vi på det samme hotel fire eller
Speaker 3: fem overnatninger i streg. Og der skete ikke en skid.dk
Speaker 3: på den ø der. Man kunne gå hen og købe
Speaker 3: en magnum, og så var det ligesom det. Så kunne
Speaker 3: man bade sube rundt om øen på en halv time,
Speaker 3: og så var det det. Men der var alt for
Speaker 3: mange skift, og for meget nyt og ukendt, alle de der,
Speaker 3: altså helt basalt maden. Hvis du er utryg hver gang,
Speaker 3: du skal have noget at spise, fordi du ikke ved,
Speaker 3: om der nu kommer noget, som du kan lide eller
Speaker 3: ikke kan lide. Og det er jo ikke fordi, jeg
Speaker 3: elsker at servere pommes frites og chicken nuggets til mine børn,
Speaker 3: men det er nok en ting, jeg fremadrettet er nødt
Speaker 3: til at sørge for, at der er styr på, eller
Speaker 3: have noget med i tasken.
Speaker 2: Ja. Ja. Fordi jeg gætter også på, at det giver
Speaker 2: en ekstremt stressende ferie for mor og far. Det der
Speaker 2: med hele tiden at tænke, hvornår er der det næste
Speaker 2: problem her
Speaker 3: Ja, det er da ikke særlig rart at være en
Speaker 3: del af. For nogen. Det er ikke rart for Anton,
Speaker 3: og det er ikke rart for os.
Speaker 2: Nej. Henrik, hvad har Anton og mange andre børn med
Speaker 2: særlige behov i virkeligheden brug for at få en rar ferie?
Speaker 2: For det er jo ikke, fordi de ikke vil holde
Speaker 2: ferie med os.
Speaker 5: Lige præcis. De elsker jo ligesom alle andre at være
Speaker 5: på ferie. Det, de bare har rigtig meget brug for,
Speaker 5: det er den der forudsigelighed. Altså det der med, det allerbedste,
Speaker 5: det er jo sådan set at komme et sted hen,
Speaker 5: man har været før på ferie, men en gang, så
Speaker 5: er det jo nyt. Og første gang, hvor det er nyt, jamen,
Speaker 5: så er det jo det her med at tage små skridt,
Speaker 5: og bare sådan noget lige præcis, som også du nævner i,
Speaker 5: med nugget og pommes frites. Altså det der med at
Speaker 5: være sikker på, hvad det er, vi kan få at spise.
Speaker 5: Og jeg møder også forældre, der faktisk har en del
Speaker 5: snack med hjemmefra. Altså de der kiks, de godt kan lide.
Speaker 5: Fruksting og sådan nogle ting der, hvor man sådan set, altså,
Speaker 5: kan lange ud sådan, at man også, fordi det er genkendeligt.
Speaker 5: Altså sådan i de der pauser, så tager jeg lige
Speaker 5: en finstang eller et eller andet andet, som er med hjemmefra.
Speaker 5: Det skaber tryghed og en form for genkendelighed. Nå, okay,
Speaker 5: så kan jeg lidt bedre bevæge mig ud. Men det
Speaker 5: der med, at man faktisk også laver aftaler om, at
Speaker 5: så går vi ud, og så gør vi det her,
Speaker 5: så går vi tilbage. Så har vi måske en lydbog,
Speaker 5: vi har noget spil med, vi har bøger. Sådan det
Speaker 5: der med at have noget genkendeligt hjemmefra i det nye.
Speaker 5: Og det matcher jo tit ikke det der med, at
Speaker 5: vi som forældre eller som voksne tænker, nu skal vi
Speaker 5: bare ud og opleve. Så jo flere ting, vi kan
Speaker 5: indtænke fra den hverdag, vi kender, jo bedre
Speaker 5: Og så er der faktisk også mere kapacitet til at
Speaker 5: tage det ind.
Speaker 2: Altså vi gør jo det, og jeg kan godt måske
Speaker 2: blive lidt træt af at være blevet slave af den struktur,
Speaker 2: men hvis vi skal ud at flyve, så har jeg
Speaker 2: altid lavet æggesandwich, fordi det ved vi, det kan vi lide.
Speaker 2: Nu siger jeg vi, men det er primært de her børnene,
Speaker 2: som ikke synes, at hvor lufthavnen kan være stressende. Man
Speaker 2: kan ikke tage stilling til mad ude i lufthavnen, fordi
Speaker 2: der er for mange indtryk, og det mad, der bliver
Speaker 2: serveret i flyet, Det er typisk ikke noget, man synes
Speaker 2: er spændende, når vi først sidder der. Så det der med,
Speaker 2: at så ved de, der er ikke sandwich, fordi vi
Speaker 2: skal ud at flyve. Det gør ikke noget godt ved
Speaker 2: min eventyrlyst, men det er måske i virkeligheden også sådan noget,
Speaker 2: der skal til for, at de er klar på lidt
Speaker 2: mere eventyr, end de ellers ville være.
Speaker 5: Altså det der med at komme godt frem, betyder faktisk
Speaker 5: utrolig meget. Og lige præcis nu siger det ikke sandwich.
Speaker 5: Jeg tror, vi kommer til at lægge et eksempel op
Speaker 5: på det der med, at man skal ud at flyve. Altså,
Speaker 5: hvor utrolig mange step, der egentlig er i det. Og
Speaker 5: det er da også det der med, at vi har
Speaker 5: madkasse med, vi har vores egen drikkedunk, selvom vi kan
Speaker 5: købe alt muligt vand undervejs og sådan ikke. Men det
Speaker 5: der med at have noget genkendeligt, og at man har
Speaker 5: lavet nogle tydelige markeringer om, at når vi er stået op,
Speaker 5: og vi er kommet hen til lufthavnen, inden vi skal flyve,
Speaker 5: så tager vi den grønne madkasse frem. Og så er
Speaker 5: der det og det. Altså, hele vejen igennem, have forberedt,
Speaker 5: sådan at man faktisk ikke er fuldstændig smadret, når man
Speaker 5: er frem til feriedistinationen. Fordi det er jo også det,
Speaker 5: der sker hjemme. Jeg møder jo også børn, der bruger
Speaker 5: flere dage på at restituere efter en rejsedag
Speaker 2: Iben, på den anden side af den her ferie, der
Speaker 2: var I i det her forældreforløb i HS Center for
Speaker 2: ADHD +. Var der nogle ting, Når du kigger bagud,
Speaker 2: som I lærte på det her kursus, som du i
Speaker 2: virkeligheden kunne have brugt på den ferie, og kunne bruge
Speaker 2: fremadrettet nogle af de her strategier, som I lærer. Jeg
Speaker 2: ved godt, det ikke er et feriemesteringskursus. Det kunne være,
Speaker 2: at man skulle lave en lille afret der.
Speaker 3: Ja, det kunne man helt sikkert godt lave timer om.
Speaker 3: Det er vel også det, vi gør i dag. Men
Speaker 3: jeg kan huske, at I på et tidspunkt nævner, hvor
Speaker 3: vigtige rutiner er her. og faktisk har jeg næsten en
Speaker 3: hel gang, hvor vi snakker om rutiner. Og jeg synes,
Speaker 3: at rutiner er helt vildt kedelige. Og når jeg er
Speaker 3: på ferie, så synes jeg, at de er dobbelt kedelige.
Speaker 3: Men det er helt klart, at i forhold til ferieperspektivet,
Speaker 3: så er de der rutiner bare mega vigtige, som du
Speaker 3: også siger. Der er noget med at skabe genkendelighed, men
Speaker 3: der er også noget med at skabe et flow i
Speaker 3: løbet af dagen med rutinen, som jeg i hvert fald
Speaker 3: tog med i forhold til, at når vi planlægger ferie nu,
Speaker 3: så prøver jeg alt, hvad jeg kan, og siger, okay, formiddagen,
Speaker 3: der skal vi ud og opleve noget, Eftermiddagen den foregår
Speaker 3: forhåbentlig et eller andet sted, hvor der kan bades. Den
Speaker 3: rutine fungerer godt. Der er noget genkendelighed i det. Der
Speaker 3: er noget tilgodesegning af mit. Og der er noget tilgodesegning
Speaker 3: af deres behov i den rutine. Så det er i
Speaker 3: hvert fald helt klart en ting, jeg har taget med.
Speaker 3: Måske har jeg også taget med. Det er helt grundlæggende
Speaker 3: for kurset. Jeg har ikke et neurodivergent barn, men jeg
Speaker 3: har et barn, der har nogle særlige behov. Og det
Speaker 3: er nødt til at tage alvorligt. Og det er sådan
Speaker 3: ret banalt, men du sagde det på et tidspunkt, Henrik,
Speaker 3: det der med, I har nogle børn, der har nogle
Speaker 3: særlige behov. Fordi man møder også nogle gange lidt den der,
Speaker 3: hvorfor kan I ikke bare? Mine børn gider heller ikke
Speaker 3: på skiferie. Jeg gør det alligevel, og det bliver da
Speaker 3: mega godt. Og så kan jeg bare række hånden op
Speaker 3: og sige, ja, det er meget fint med dig. Jeg
Speaker 3: har siddet to gange oppe i en skihytte i Norge,
Speaker 3: hvor mit barn har nægtet at ville på ski overhovedet,
Speaker 3: efter at vi har været ude en halv time. Det
Speaker 3: er faktisk ikke særlig sjovt, og det er faktisk ikke noget,
Speaker 3: jeg bestemmer som forældre, om de vil eller ikke vil,
Speaker 3: for mit barn vil ikke. Og det er den virkelighed,
Speaker 3: jeg er nødt til at navigere i. Han bliver angst
Speaker 3: for de der bakker
Speaker 3: Det går for hurtigt. Det er for stort. Og jeg
Speaker 3: har nok også startet med at trække ham ud på
Speaker 3: en bakke, der var for stor til at starte med,
Speaker 3: fordi jeg er vokset op i en verden, hvor hvis
Speaker 3: man fik et kærligt skub bagi og så lidt fart på,
Speaker 3: Så gik det nok, så lærte jeg flyve.
Speaker 2: Det fungerede for mig. Du lander på benene
Speaker 3: Ja, det gjorde jeg. Det gør min søn ikke. Nej
Speaker 2: Men det er altså en til en det samme i
Speaker 2: min familie. Vi kan heller ikke tage min søn med
Speaker 2: på skiferie, så derfor er der ikke rigtig noget skiferie.
Speaker 2: Hvis der er, så er det i hvert fald noget,
Speaker 2: hvor man er delt op. Fordi, ja, det vil i
Speaker 2: hvert fald ikke ramme alles behov. Henrik, jeg synes, der
Speaker 2: er noget interessant i det her med, at vi har
Speaker 2: nogle forestillinger og nogle drømme om, hvordan vores familieliv selvfølgelig
Speaker 2: skal være, men også den del af det, der hedder ferie,
Speaker 2: for ferie er jo som regel noget, vi går og
Speaker 2: glæder os til lang tid. Hvad gør man med de
Speaker 2: her drømme og forestillinger, man har, fordi det kan jo
Speaker 2: heller ikke passe, at Iben og jeg, som er født eventyr,
Speaker 2: aldrig kan få lov til at få noget eventyr, fordi
Speaker 2: vores børn nu har særlige behov
Speaker 5: Og jeg kan sagtens høre, hvad det er, du siger
Speaker 5: med det, Men det kræver faktisk rigtig meget, og særligt,
Speaker 5: altså jo mindre børn, jo mere hensyn, men faktisk også,
Speaker 5: vi møder også store børn, teenagebørn, for hvem det er
Speaker 5: en stor udfordring. Så nogle gange, så er det jo
Speaker 5: også det med, hvad er det for et kompromis, vi
Speaker 5: kan lave. Nogle gange, så kan man jo nødt til
Speaker 5: at finde en feriedestination, hvor så deler man så også
Speaker 5: lidt op. Altså det der med, at vi ikke nødvendigvis
Speaker 5: kan lave det hele sammen som familie, men det er
Speaker 5: jo vores forestilling om, at når vi er på ferie,
Speaker 5: men sådan er det ikke, og nogle gange, så tager
Speaker 5: man måske også som voksen, alene af stedet på noget
Speaker 5: en dag, fordi det har man faktisk også brug for.
Speaker 5: Jeg synes også, det er vigtigt, det der med at tilgodesige,
Speaker 5: at vi som voksne har nogle behov, men det må
Speaker 5: ikke være på bekostning af børnene. Så det der med
Speaker 5: at finde ud af, hvordan får vi det faktisk til
Speaker 5: at spille bedst muligt sammen, fordi der kommer ikke noget
Speaker 5: godt ud af at lægge pres på børnene, for så
Speaker 5: får vi faktisk endnu mere modstandere. Det tror jeg også,
Speaker 5: du vil kende, Iben, det der med, som du siger,
Speaker 5: på den der bak. Altså havde du bare skubbet ham
Speaker 5: ned af bakken, så havde I haft voldsomme konflikter på bagkanten.
Speaker 5: Og så var han gået endnu mere i baglås.
Speaker 3: Det var jo der, vi startede.
Speaker 5: Ja, okay. Så er han fiskuppet. Og det er jo
Speaker 5: også det der med, at det er så svært for
Speaker 5: os at forstå, hvor forskelligt det kan være fra os
Speaker 5: og så til vores børn
Speaker 2: Men er det noget, at man kan lære sine børn
Speaker 2: og træne sine børn i? Fordi det er jo også
Speaker 2: den her helt klassiske med, Hvor meget skal jeg skærme?
Speaker 2: Hvor meget skal jeg skubbe? Sådan er det jo i
Speaker 2: mange tilfælde. Er det noget, vi kan oplære vores børn i?
Speaker 2: Det kan godt være, at de ikke skal det, når
Speaker 2: de er fire eller syv. Men måske når de
Speaker 5: er
Speaker 2: 12
Speaker 5: Selvfølgelig kan man det. Men det, der er vigtigt, det
Speaker 5: er at forstå de der små skridt, der skal til.
Speaker 5: Fordi kommer vi til at gå for hurtigt frem, så
Speaker 5: går vi tre tilbage. Men vi kan nå rigtig, rigtig
Speaker 5: langt igen med strukturen og forudsigeligheden. Og så den der forberedelse.
Speaker 5: Altså det der med at have talt igennem. Fordi nogle gange,
Speaker 5: så er vi også selv så opslugte af det, vi skal.
Speaker 5: Så vi faktisk glemmer at fortælle, hvad der også kunne
Speaker 5: være undervejs på det. Så vi skal heller ikke bare
Speaker 5: acceptere præmissen om, at det kommer aldrig til at ske.
Speaker 5: Fordi I kommer på skiferie. Men hvornår I kommer på skiferie,
Speaker 5: det kan godt være spørgsmålet. Men man skal ikke aldrig
Speaker 5: opgive håbet og ambitionen
Speaker 5: Fordi det kommer Anton også til at lære en dag.
Speaker 5: Men lige nu, så bruger han energi på så meget andet.
Speaker 5: Så det er også det der med at kigge samlet
Speaker 5: set på, hvad er det, man har af pres omkring
Speaker 5: sig som barn, som teenager, i forhold til, hvad man
Speaker 5: bruger sin ferie til
Speaker 2: Iben, du havde alle mulige tanker undervejs, kan jeg sige
Speaker 3: Ja, fordi jeg arbejder meget aktivt med lige præcis det
Speaker 3: der med, hvor meget gør jeg det, som jeg ved
Speaker 3: lige præcis er inden for min børns comfort zone. Og
Speaker 3: det her tænker jeg gælder både børn, der har særlige behov,
Speaker 3: og også alle mulige andre børn. og så at man
Speaker 3: ligesom presser dem en lille smule ud i noget, som
Speaker 3: de måske ikke elsker, altså swimmingpool, is og pizza, men
Speaker 3: giver dem nogle andre oplevelser. Og det arbejder jeg meget
Speaker 3: aktivt med, når vi er på ferie. Altså her i vinterferien,
Speaker 3: der droppede vi så skiferien af åbenløse årsager. Og så
Speaker 3: tog vi på resort på en ø, der hedder La Palma,
Speaker 3: som er en af de kanariske øer, men en fed ø,
Speaker 3: for der er bjerge. Rigtige bjerge. Så man kan komme
Speaker 3: ud og gå i bjerge. Og vi tog også bedsteforældrene med.
Speaker 3: Og der havde jeg da en dag, hvor jeg tog
Speaker 3: mine unger med ud at vandre 10 kilometer. Og jo han
Speaker 3: på fem, det var lidt langt fra hans små ben,
Speaker 3: det kan jeg lige så godt sige. Vi havde rimelig
Speaker 3: mange snacks med, og jeg var også klar til at
Speaker 3: bære ham, hvis det var. Og måske var det lige
Speaker 3: til grænsen, men vi havde faktisk en ret god dag sammen.
Speaker 3: Og jeg kom ud og oplevede noget, jeg syntes var fedt,
Speaker 3: og jeg fik også vist mine børn noget, som jeg
Speaker 3: syntes var fedt. Og så kørte vi jo tilbage til svømmingpulen,
Speaker 3: pomfritter og nuggets
Speaker 5: Jeg kan Når nu I havde den der vandretur der,
Speaker 5: hvilken erfaring, hvilken læring tror du, drengene fik den dag
Speaker 3: Forskellige erfaringer og læringer, tror jeg. Jeg tror jo, de
Speaker 3: fik set noget smukt natur, men de fik jo også
Speaker 3: en læring om, at det godt kan være lidt hårdt,
Speaker 3: og jeg kan godt alligevel. Ja, lige præcis
Speaker 5: Jeg kan godt
Speaker 3: Så jeg tror da også, de får noget sådan oplevet handlekompetence.
Speaker 3: Det er da noget af det, jeg gerne vil også
Speaker 3: vil vise dem, og vise dem, hvor smukt og sjov
Speaker 3: naturen er, og Alle de små sten, eller små billeder,
Speaker 3: eller flotte udsigter, eller far han flyver med dronen, og
Speaker 3: det er lidt fedt, eller hvad man nu finder på undervejs,
Speaker 3: når man er derude, hvor det er lidt en anden ramme.
Speaker 5: Og så har jeg jo sådan lidt, jeg får lyst
Speaker 5: til at sige, det der med en smuk udsigt. Altså,
Speaker 5: der er bare noget, der skal man så have en
Speaker 5: vis alder for.
Speaker 2: Jeg skulle til at sige, det er ikke sådan helt
Speaker 2: mine børn, så det er ikke samme frispunden, som jeg gør.
Speaker 2: Jeg har også
Speaker 5: haft næser med eller sådan noget, jeg kørte ned i
Speaker 5: alberne og sagde, nu stopper vi lige her, prøv lige
Speaker 5: at se. Ja, hvornår skal vi spise is? Altså, de
Speaker 5: kan sætte ikke for øje på det
Speaker 3: Det kan mine børn faktisk også have. Men måske er det,
Speaker 3: fordi jeg har snakket meget om smukke modsigter, det ved
Speaker 3: jeg ikke. Men den der balancegang, og så havde vi
Speaker 3: jo også taget bedsteforældrene med, Så apropos planlægning, så sørger
Speaker 3: jeg for at planlægge, at vi kører meget tidligt om morgenen,
Speaker 3: min mand og jeg, vader op på et eller andet bjerg,
Speaker 3: løber 17 kilometer og skynder os tilbage ned til swimmingpoolen, hvor
Speaker 3: vi kommer ned, hvor alle de andre ligger og steger,
Speaker 3: og vi kommer i træningstøj og vulkanstøv, og jeg bare synes,
Speaker 3: det er det fedeste i hele verden. Nu lever jeg
Speaker 2: Så hvis jeg skal hive et råd ud af det,
Speaker 2: så er det der med, at man skal ikke give
Speaker 2: op på, eventyr fuldstændigt, men man skal måske putte lidt
Speaker 2: eventyr ind i den øvrige ferie i stedet for, at
Speaker 2: du ved, at hele ferien bare skal være en jungletrack
Speaker 3: Ja, altså jeg har jo meget aktivt valgt en destination,
Speaker 3: som ikke var Gran Canaria, men en destination, hvor eventyret
Speaker 3: var tæt på, sådan at jeg enten selv eller med
Speaker 3: min mand, mens bedsteforældrene har hygger med ungerne, kan komme
Speaker 3: lidt afsted nemt. Så vi kan begge dele, og så
Speaker 3: jeg også kan tage børnene med ud i det. Og
Speaker 3: vise dem et glimt af det, selvom vi ikke skal
Speaker 3: rundt om Mont Blanc endnu på vandretur.
Speaker 2: Jeg synes, det lød som en meget god variation, som
Speaker 2: I har fundet
Speaker 5: her. Så det der med vejen hen imod skituren, det
Speaker 5: er jo et af skridtene på vejen hen til den.
Speaker 5: Sådan hører jeg det faktisk
Speaker 3: Ja, og så tænker jeg for os i hvert fald,
Speaker 3: og med det barn vi har, eller de børn vi har...
Speaker 3: Så tror jeg lige så meget, at det er at
Speaker 3: tænke i mindset. Det er sådan et kiksord, men det
Speaker 3: er jo mindset omkring, hvordan hjælper jeg mit barn til
Speaker 3: at komme ud og opleve? Hvordan viser jeg mit barn
Speaker 3: nogle af de ting, jeg synes er fede? Jeg har
Speaker 3: så lært på den hårde måde. Det gør jeg ikke
Speaker 3: ved at tage ham op på toppen af bakken og
Speaker 3: give ham et skub. Jeg gør det faktisk. Den bedste oplevelse,
Speaker 3: vi havde på skiferien, det var, da jeg med en
Speaker 3: lille skistav træk ham tre meter op af noget, jeg
Speaker 3: mener ikke var en bakke. og så kunne han få
Speaker 3: lov til at glide meget, meget, meget, meget langsomt tre
Speaker 3: meter tilbage, og det gav han sådan set godt. Og
Speaker 3: det kunne vi have blevet ved med, og jeg tror,
Speaker 3: hvis jeg var startet der, i stedet for, så tror jeg,
Speaker 3: vi havde haft en anden skiferie. Så næste gang, jeg
Speaker 3: våger at komme afsted, så skal vi nok bare starte
Speaker 3: på en anden måde
Speaker 5: Iben, du sagde på et tidspunkt, på den der tur,
Speaker 5: hvor I var på Sri Lanka og Maldiverne, at der
Speaker 5: var også nogle dage, hvor så bliver I ramt af
Speaker 5: den der lidt frustration som voksne, og måske også noget irritation.
Speaker 5: Du talte om den her utaknemmelighed. Der, hvor du er
Speaker 5: i dag, hvis nu der er opstået konflikt, hvis der
Speaker 5: er opstået et eller andet på en ferietur, der lignede,
Speaker 5: vil du så håndtere det ligesom dengang, eller tænker du,
Speaker 5: jeg tænker faktisk anderledes om den slags situationer i dag
Speaker 3: Jeg tænker helt klart anderledes om den slags situationer i dag,
Speaker 3: og jeg prøver alt, hvad jeg kan, at håndtere det anderledes.
Speaker 3: Hvordan
Speaker 2: for eksempel? Fordi jeg kan altså stadig godt synes, det
Speaker 2: er lidt irriterende, når jeg har fundet på noget, jeg
Speaker 2: synes er fedt, at det ikke bliver modtaget som noget,
Speaker 2: der er
Speaker 3: fedt. Det er da mega irriterende. Og svært. Og det
Speaker 3: er jo der, at Henriks røde klods, hedder det, fra forældrekursus,
Speaker 3: kommer ind i billedet, som handler om som voksen at
Speaker 3: håndtere ens tanker, følelser og handlinger. For jeg kan jo
Speaker 3: godt tænke og føle, at det er uretfærdigt og åndssvagt,
Speaker 3: og nu har vi betalt så mange penge for at
Speaker 3: komme herhen, og vi har endelig ferie, og hvorfor skal
Speaker 3: vi ikke bare ud og opleve alt det, jeg synes
Speaker 3: er fedt? Men så kan jeg jo vælge, hvordan jeg
Speaker 3: handler på det. Fordi så kan jeg jo kigge på
Speaker 3: mit barn og tænke, hvad er det, han har brug for,
Speaker 3: for at det bliver godt at være ham, og for
Speaker 3: at han kan overskue verden. Og hvad gør jeg så
Speaker 3: helt konkret? Jeg bruger mere tid i svømmingpullen, end jeg
Speaker 3: nogensinde før har gjort. Så jeg har aldrig prøvet en lækkestol,
Speaker 3: før jeg fik børn. Nu prøver jeg den sjældent gang imellem,
Speaker 3: når de leger godt i vandet. Så hvad var spørgsmålet?
Speaker 3: Hvad gør jeg
Speaker 2: Det har jeg næsten også glemt. Jo, hvad stiller du
Speaker 2: op i de situationer? Fordi det er jo ikke sådan,
Speaker 2: at man ikke tager sine egne følelser med på ferie.
Speaker 2: Det gør man jo selv, om man er rigtig meget mor,
Speaker 2: og er der rigtig meget for sine børn, eller rigtig
Speaker 2: meget far. Men når der så kommer det her, hvor
Speaker 2: det er bare én ting, du gerne vil have dem
Speaker 2: med til. For eksempel vil jeg gerne have min søn,
Speaker 2: altså sådan set alle sammen, men det var ham, der
Speaker 2: ikke ville, men bare lige på en lille kanetur op
Speaker 2: ved Frederiksværk, da vi var i sommerhus sidste år. Og
Speaker 2: det var dejligt vejr, og der var næsten ingen mennesker,
Speaker 2: og det var perfekte omgivelser til det. Men han skulle
Speaker 2: ikke ned i den kano. Og det synes jeg var
Speaker 2: super ærgerligt, når nu vi lige skulle prøve det her.
Speaker 2: Fordi jeg har en forestilling om, at sådan en kanotur
Speaker 2: kunne være mega hyggeligt. Så hvad gør du i det tilfælde,
Speaker 2: hvor du ved, at den her skide gode plan lige
Speaker 2: bliver forhindret af dig, at barn der bare ikke
Speaker 3: Altså jeg prøver alt, hvad jeg kan i virkeligheden at
Speaker 3: gøre noget før. Jeg prøver at skitsere, hvad det er,
Speaker 3: vi skal. Faktisk til vores omtaleferie på Maldiverne og Sri Lanka,
Speaker 3: havde jeg jo lavet sådan en plan, hvor der stod,
Speaker 3: hvad vi skulle, og med billeder af, hvor vi skulle
Speaker 3: sove henne, og visuelle illustrationer af, hvordan det skulle køre
Speaker 3: rundt og sådan noget. Men prøv at forberede og snakke
Speaker 3: om det. Det var mega tjekket, det du havde gjort.
Speaker 3: Det er sygt tjekket. Jeg stjerlede for en ven, som
Speaker 3: havde gjort det samme. Så det var meget lidt... I
Speaker 3: dag kan chat-GBT vel gøre det på fem minutter. Jeg
Speaker 3: vil godt sige en ting mere. Jeg har lært af Henrik,
Speaker 3: at man godt må bruge belønningssystemer. Det er ret banalt.
Speaker 3: Jeg troede ikke, man måtte. Du må gerne... lave sådan
Speaker 3: et belønningssystem, hvor man siger, hvis du gør det her,
Speaker 3: så får du et eller andet. Og det bruger jeg
Speaker 3: faktisk ret aktivt, den der tanke om belønningssystemer. Dengang Henrik
Speaker 3: forklarede mig det, så tænkte jeg, det er da hundetræning,
Speaker 3: det der. Men altså, whatever works. Så jeg prøver i
Speaker 3: virkeligheden at indbygge et belønningssystem i det, vi skal. Det
Speaker 3: kunne for eksempel være det der med, om formiddagen skal
Speaker 3: vi på tur, og så er der belønning om eftermiddagen,
Speaker 3: så skal vi bade. Det er et belønningssystem, som ligesom
Speaker 3: Men det kan også være et endnu mere åbenløst belønningssystem.
Speaker 3: Når du har råd 100 tag, så får du en smartis.
Speaker 3: Og hvis det går helt i baglås, og han slet
Speaker 3: ikke vil, og det oplever faktisk sjældent. Han kan godt
Speaker 3: gå helt i baglås, men jeg skal lade være med
Speaker 3: at gå for meget med på baglåsen. Noget af det,
Speaker 3: jeg gør, det er, at jeg i virkeligheden, jeg skal
Speaker 3: selvfølgelig tage ham alvorligt, men det handler nogle gange om
Speaker 3: hans blokader. og han prøver ikke at være sur på mig,
Speaker 3: så det er også noget med, hvordan jeg ser på ham.
Speaker 3: Jeg prøver at vise ham vejen, jeg prøver at gå
Speaker 3: lidt derhenne alligevel, jeg prøver at... Så laver vi gættet dyr,
Speaker 3: eller du ved, jeg afleder opmærksomhed og gør noget, der
Speaker 3: er sjovt undervejs. Der er jo ikke nogen børn, der
Speaker 3: gider at gå 10 km, men de gider godt at lave
Speaker 3: gættet dyr quiz
Speaker 5: Og det er egentlig sjovt, du siger det der, Iben,
Speaker 5: fordi det der jo er, der er jo rigtig mange
Speaker 5: mekanismer her, og rigtig mange børn, er sådan ekstremt finfølende
Speaker 5: på stemninger, Så det der med, for eksempel også, som
Speaker 5: du nævner med det med kano-turen, i det øjeblik, der
Speaker 5: bliver sagt, nej, jeg skal ikke ned i den kano.
Speaker 5: Så i et splitsekund, så sker der et mindset-skift inde
Speaker 5: i os, og tænker, for helvede. Og det mærker de,
Speaker 5: og det øger deres modstand. Så jo mere vi arbejder
Speaker 5: med det, som du kalder den røde klods, altså har
Speaker 5: det en dyb vejrtrækning, det er det der med at
Speaker 5: regulere
Speaker 4: sig
Speaker 5: selv. Vi taler tit om et roligt nervesystem. Altså det
Speaker 5: der med, hvordan kan jeg som voksen arbejde med, at
Speaker 5: jeg bevarer roen, når det her sker. Fordi jo mere
Speaker 5: rolig jeg kan være, jo mere kan jeg også tale
Speaker 5: med barnet om, hvad der kan ske eventuelt i form
Speaker 5: af en belønning. Men så snart vi begynder at køre
Speaker 5: lidt op af vores uro og irritation, så får vi
Speaker 5: bare endnu mere modstand
Speaker 5: Så et stort trik for de voksne, det er det
Speaker 5: der med at bevare roen. Og vi taler rigtig meget
Speaker 5: om det her med at låne et roligt nervesystem
Speaker 5: Vi kender det også selv, når vi bliver urolige som barn.
Speaker 5: som voksne, eller der er noget, man bliver engstelig for,
Speaker 5: hvis du så møder en person, der signalerer, det der,
Speaker 5: det der fuldstændig styrer på, det kan jeg godt hjælpe
Speaker 5: dig med. Så falder vi lidt
Speaker 3: ned. Jeg har også begyndt at kalde den. Sige, hov,
Speaker 3: jeg kan se i din krop, at der er noget,
Speaker 3: der ikke er rart her. Og i stedet for ligesom
Speaker 3: at grave efter 27 årsager på, hvorfor det skulle være frygteligt
Speaker 3: at ro i kano, altså i virkeligheden bygge historien om,
Speaker 3: at det er frygteligt at ro i kano, og tale om,
Speaker 3: at det er faktisk ikke frygteligt at ro i kano,
Speaker 3: og nu skal du høre, og jeg er planlagt, og
Speaker 3: de bliver helt fantastiske, og du er sådan overbevist, så
Speaker 3: er i virkeligheden at kigge på dem og sige, okay,
Speaker 3: der er noget i din krop, der ikke bryder sig
Speaker 3: om skiftet lige nu, eller er du, altså, hvor er
Speaker 3: vi henne? Og ligesom i virkeligheden anerkende ham, men heller
Speaker 3: ikke lade være med at give det alt for meget opmærksomhed.
Speaker 4: Det
Speaker 3: kan godt være, at lillebror gerne vil ud og roe
Speaker 3: i kanoen. Så går vi lidt med lillebror og ser,
Speaker 3: kunne vi lade den energi drive kanoen, og i sidste ende,
Speaker 3: hvis vi er to, så må den ene jo blive hjemme,
Speaker 3: og gøre noget andet, hvis det går helt i baglås.
Speaker 3: Men det er mit indtryk faktisk, at hvis man lader
Speaker 3: være med at give det for meget opmærksomhed, den der modstand,
Speaker 3: så er mit barn i hvert fald sådan, at han faktisk,
Speaker 3: han vil jo egentlig gerne.
Speaker 5: Og jeg kan egentlig godt lide også, Iben, det du siger,
Speaker 5: det der med, at jeg går egentlig mere på hans følelse,
Speaker 5: på hans, så det er ikke kanonen, der er issueet,
Speaker 5: men det er, hvad der sker inde i ansvaret. Fordi
Speaker 5: det kan vi arbejde med på en anderledes måde, end
Speaker 5: det der med overbevisen om, at kanonen er ufartig, eller
Speaker 5: skinet ned ad bakken, eller sådan noget. Men det er
Speaker 5: mere det der med, at vi kan tale om vores
Speaker 5: kropslige reaktioner.
Speaker 2: Men hvad vil du så gøre her, Henrik? Altså om
Speaker 2: det så er kano eller ski eller noget tredje? Er
Speaker 2: der garanteret en bjørn ude i den der skov, vi
Speaker 2: skal naturparkvis ud i? Altså hvad vil du gøre, når
Speaker 2: du kan mærke, at barnet begynder at danne sig de
Speaker 2: der forestillinger om noget, så det bliver noget møg?
Speaker 5: Jamen det første, det vil sådan set være, at jeg
Speaker 5: vil anerkende, at barnet har den her følelse og den
Speaker 5: her oplevelse. Jeg kan rigtig godt se på dig, at
Speaker 5: lige nu, så bliver du faktisk rigtig bekymret for, om
Speaker 5: der kunne være bjørne ude i den her skov. Og
Speaker 5: så kan det jo være, at jeg har sådan et
Speaker 5: eller andet med at sige, jeg ved faktisk, at i lang,
Speaker 5: lang tid har man altså ikke fundet bjørne i den
Speaker 5: her skov, eller vi har aldrig fundet bjørne i den
Speaker 5: her skov. Altså det der med at gå med det
Speaker 5: på en konstruktiv måde, og så også, nogle gange kan
Speaker 5: det også være det der med, skal vi faktisk lige
Speaker 5: finde roen inde i os selv, altså inden man kan
Speaker 5: begynde at høre. Så der er ikke en enkelt løsning. Det,
Speaker 5: der altid er vigtigt, det er det der med at
Speaker 5: anerkende følelsen, og så finde ud af, hvad er problemet her?
Speaker 5: Hvad er det, der er issued? Og hvad kan vi
Speaker 5: gøre ved det? Hvordan kan vi komme til at snakke
Speaker 5: om det? Det kunne for eksempel godt være, så går
Speaker 5: vi derhen til, og der kunne en belønning til at
Speaker 5: komme et stykke af vejen være en rigtig god ting.
Speaker 5: Øhm
Speaker 2: En ting er den type eventuerferie, som vi var nogen
Speaker 2: her i studiet, der godt kunne tænke os. Der er
Speaker 2: jo altså også alle mulige andre slags ferier. Jeg skal
Speaker 2: i sommerhus med min familie, eller bare til Bornholm. Det
Speaker 2: er jo sådan nogle rolige ferier. Der er sikkert også nogen,
Speaker 2: der skal på kørselferie, eller en charterferie. Hvad er det
Speaker 2: for nogle tanker, vi forældre skal gøre os, i forhold
Speaker 2: til vores børn med særlige behov, inden vi tager på,
Speaker 2: uanset hvad for en ferie det er
Speaker 5: Det er jo... planlægningen og så struktur og egentlig rigtig
Speaker 5: gerne visualisere det, vi skal. Jeg har allerede, altså jeg
Speaker 5: havde børn for, små børn for, ja, det kan jo
Speaker 5: næsten ikke, det er jo på den anden side af 30
Speaker 5: år siden. Allerede dengang der for eksempel, når vi kørte
Speaker 5: til Italien, jamen så lavede vi otte stykker lavkage, og
Speaker 5: det var 200 kilometer hver stykke lavkage.
Speaker 2: Altså ikke ægte lavkage?
Speaker 5: Ikke ægte lavkage, simpelthen papirlavkage, tak for det. Og så
Speaker 5: kunne det
Speaker 2: jo godt være, at på det
Speaker 5: første stykke lavkage, det var typisk, så spiste vi morgenmad.
Speaker 5: Så var der jo en tegning af noget morgenmad, en
Speaker 5: runde stykke, en juicebrik eller sådan noget. Og så det
Speaker 5: næste stykke lavkage, det var en is, og så kunne
Speaker 5: der være noget frugt og sådan noget. Nu har vi
Speaker 5: kørt 200 kilometer. Nogle gange var det også bare det der
Speaker 5: med at stange et eller andet om på bagsædet, eller
Speaker 5: gå i køletasken og tage noget. Men det der med
Speaker 5: at visualisere... Fordi det kan man godt holde ud af.
Speaker 5: Der skal det være for hver 100 kilometer. Det kunne for
Speaker 5: eksempel være til en kørselferie. Så er der jo også
Speaker 5: alt det her med, at man kan finde forskellige bingo-spil, krydsage-spil.
Speaker 5: Vi skal krydse af og se, hvem kan først finde
Speaker 5: tre bus. Altså alt det der leg. Fordi nogle af
Speaker 5: vores børn har brug for at få en form for
Speaker 5: stimulation for at holde ud af at sidde i bilen.
Speaker 5: Det kunne være til kørsel. Hvis vi skal holde en
Speaker 5: ferie hjemme, hvor vi bare skal på små ture, så
Speaker 5: er
Speaker 2: det også... Eller hvor vi bare skal slappe af, Henrik.
Speaker 2: Det er ikke som om, at børnene synes, det lyder
Speaker 2: lige så attraktivt, som man selv kan synes, at bare
Speaker 2: dimse rundt i sit sommerhus
Speaker 5: Når du nu siger slappe af, så er det jo
Speaker 5: også en svær ting for nogen. Fordi hvad vil det sige,
Speaker 5: det der med at lave ingenting? Fordi hvis man har
Speaker 5: en ADHD, eller til deltogs autisme, så det her med
Speaker 5: at lave ingenting, det eksisterer ikke. Fordi man er altid
Speaker 5: ved at lave noget. Og mange gange kan det være
Speaker 5: svært at drive det selv. Og så kan det være
Speaker 5: også godt at bare have, altså når vi er hjemme,
Speaker 5: i en lang ferie, have et dagsskime, om at sige,
Speaker 5: vi står op, vi spiser morgenmad, så leger du selv
Speaker 5: i de her to timer, så vil jeg godt spille
Speaker 5: et spil med dig, det kan være et af de
Speaker 5: her tre spil, så skal vi på tur i eftermiddag,
Speaker 5: altså det der med, at man har struktureret tingene, gør faktisk,
Speaker 5: at man samlet set får en meget bedre ferie
Speaker 2: Og hvad vil du så gøre, vil du gøre det?
Speaker 2: for en dag af gangen, eller vil du have et ugeskema?
Speaker 2: Der kan jo også være hver, der lige pludselig ødelægger
Speaker 2: den tanke, man havde om noget, der skulle ske. Og
Speaker 2: skal dagene ligne hinanden? Du ved, at som Iben siger,
Speaker 2: formiddagene er en type eftermiddagene. Altså, hvad skal vi tænke
Speaker 2: over
Speaker 5: der? Lad os nu for eksempel sige, at jeg var
Speaker 5: på sommerferie hjemme i Danmark. Så er det jo typisk,
Speaker 5: når man er i sommerferie, så har man også nogle
Speaker 5: steder i nærheden, man gerne vil ud til. Og der
Speaker 5: kan man jo godt have sådan lidt en ugeplan, hvor
Speaker 5: vi siger, at på torsdag skal vi i den her forlystelsespark.
Speaker 5: Og så vil jeg jo tænke dagen op til, og
Speaker 5: dagen efter, vi har tænkt rigtig meget over, hvad vi
Speaker 5: så i hvert fald ikke skal. Altså det der med,
Speaker 5: at nogle gange, så taler vi også om hjernebatteriet, og
Speaker 5: så har man brugt, og så har man faktisk brug
Speaker 5: for at restituere. Men at restituere, det er ikke helt
Speaker 5: at lave ingenting. Det kan faktisk også være, at mor
Speaker 5: og far tager ansvar for nogle ting, der er hyggelige,
Speaker 5: og som jeg ved, jeg er fuldstændig komfortabel ved at
Speaker 4: lave
Speaker 5: Så jeg vil egentlig lave lidt dagsplanen, og så vil
Speaker 5: jeg alligevel også have skitseret, at vi er afsted i
Speaker 5: syv dage, og så fylder vi nogle af dagene ud,
Speaker 5: og nogle dage ved vi allerede nu, hvad der skal.
Speaker 5: Men at vi som minimum sætter os ned om morgenen,
Speaker 5: måske også om aftenen, når vi kender næste dag. Det
Speaker 5: vil give ro hos mange
Speaker 2: børn. Hvordan fungerer sådan noget hos jer? Hvis I har
Speaker 2: en uge, hvor det ikke er en rejse, men hvor
Speaker 2: I skal være hjemme, har du fundet og knækket koden til,
Speaker 2: at det også bliver en rar ferie at være i,
Speaker 2: og hvor det ikke er dig, der hele tiden skal
Speaker 2: aktivere
Speaker 3: Jeg tror, at noget af det for mig, der er
Speaker 3: rigtig vigtigt i forhold til ferie, det er at sørge
Speaker 3: for at være nogle steder, hvor der er nogle gode aktiviteter,
Speaker 3: som jeg synes er rare, og som ungerne synes er rare.
Speaker 3: Og vi har et sommerhus, hvor vi bruger mindst to
Speaker 3: uger hver sommer. Vi har også forholdsvis meget ferie. Og
Speaker 3: der er jo en form for dagsskema. Det er nok
Speaker 3: ikke helt så firkantet, som det, du beskriver, men jeg
Speaker 3: tror faktisk, at den tanke der om hjertenbatteriet, fordi nogle dage,
Speaker 3: hvis man tager i Djursommerland, så kan man godt mærke
Speaker 3: dagen efter, at... Der skal man ikke i Djursommerland igen, nej. Nej,
Speaker 3: det behøves man ikke i hvert fald. Så jeg tror egentlig,
Speaker 3: at de der strukturer, også det velkendte, er rigtig godt. Altså,
Speaker 3: det elsker mine børn. Men det der med at finde
Speaker 3: et sted, hvor der er nogle aktiviteter, som de trives i,
Speaker 3: og som jeg trives i. Altså, om det er at vide,
Speaker 3: at der er en god strand, vi kan gå ned
Speaker 3: til og bade, og der kan jeg ligge under en
Speaker 3: parasol og læse min bog, eller løbe en tur, mens
Speaker 3: far han også er der, eller hvad det nu er.
Speaker 3: Så vi ligesom... Så det bliver rart for alle med
Speaker 3: de der små ting også
Speaker 5: Og så kan det også være det der med, at
Speaker 5: hvis man bare er der, hvor man slapper helt af.
Speaker 5: Det kunne fx være, at vi går en tur i skoven.
Speaker 5: Så vil mange med en ADHD, de vil godt kunne
Speaker 5: tænke sig, at det også var lidt et formål. Så
Speaker 5: kunne jeg fx godt finde på, hvis jeg havde et
Speaker 5: billede af en bænkebider, eller en snegl, eller et eller andet.
Speaker 5: Så sige, måden vi på den her tur kan finde,
Speaker 5: og så vil jeg jo have visualiseret det. Og så
Speaker 5: sætter vi en streg, hver gang vi finder en bænkebidder.
Speaker 5: Vi skulle gerne finde 10 eller snegle. For så har det
Speaker 5: et formål. Så går det lige pludselig meget nemmere, frem
Speaker 5: for det der med, nu går vi bare hen over stierne.
Speaker 5: Nogen kan godt lide det der med, at tingene har
Speaker 5: et formål. Og for os, så er det jo fuldstændig ligegyldigt,
Speaker 5: at vi lige har gjort os den ulejlighed og tænkt,
Speaker 5: hvordan kunne jeg give det indhold for mit barn
Speaker 3: Jo, i virkeligheden også lave det lidt til et spil,
Speaker 3: eller en leg, eller en nem skatjagt. Ja. Altså, hvilket...
Speaker 3: Både børn og voksne nogle gange. Lige præcis.
Speaker 2: I virkeligheden tænker jeg lidt på, og jeg ved godt,
Speaker 2: sådan har det sikkert ikke set ud for alle, men
Speaker 2: at det minder lidt om dengang, vi var corona-nedlukket alle sammen,
Speaker 2: og vi var nødt til at finde på en eller
Speaker 2: anden form for struktur og dagsgiv med at få sine børn,
Speaker 2: for at det kunne sådan, ja, for at dagene kunne gå,
Speaker 2: uden at man rev hårde ud af hovedet, fordi man
Speaker 2: ingenting kunne. Altså, i virkeligheden skal vi lade os inspirere lidt,
Speaker 2: når vi ryger ind i en ferie, lidt af, hvordan
Speaker 2: vi også der, jeg lavede f.eks. en naturbingo, kan jeg huske,
Speaker 2: hvor jeg sad og tegnede Altså det der med at
Speaker 2: prøve at tænke nogle aktiviteter ind, som lidt ligesom dengang,
Speaker 2: vi var nødt til at finde på dagsprogrammerne. Ja
Speaker 5: Altså det her ingenting, at lave ingenting, eller vi skal
Speaker 5: bare slappe af. Som til når jeg taler med børn,
Speaker 5: så siger de, det kan man jo ikke. Altså man
Speaker 5: kan jo ikke lave ingenting. Og det er jo fuldstændig rigtigt.
Speaker 5: Så de vil gerne have hjælp langt hen ad vejen
Speaker 5: til at strukturere
Speaker 4: det.
Speaker 5: Og så skal vi jo ikke købe fuldstændig ind på præmissen,
Speaker 5: fordi vi skal jo også bed dem om ind imellem
Speaker 5: selv at igangsætte. Altså, og de næste to timer, så
Speaker 5: er det faktisk dig selv, der har bolden
Speaker 3: Ja, det synes jeg da også er vigtigt, men der
Speaker 3: tænker jeg også, man kan måske hjælpe dem lidt. Nogle
Speaker 3: er sikkert enormt gode til det der, og nogen, der
Speaker 3: er det godt, at der står en kasse med Lego,
Speaker 3: og en kasse med farveblyanter, og altså, så det ligesom er,
Speaker 3: så der er nogle muligheder, så det ikke kun er naturen. Ja, ja,
Speaker 2: ja. Ja, så man anviser nogle valgmuligheder på en eller
Speaker 2: anden måde. Er det vigtigt, Henrik, det der med, at
Speaker 2: der faktisk er noget visuelt, du kan lade dig inspirere
Speaker 2: af til at lege med
Speaker 5: Helt sikkert. Altså, når jeg siger selv, så er det
Speaker 5: jo ikke det samme, som ikke godt, man må inspirere,
Speaker 5: men at man har en palette, men det er ikke mig,
Speaker 5: der driver det. Du skal selv drive det, og du
Speaker 5: kan selv vælge. Det kan også være svært nogle gange, altså,
Speaker 5: at træffe de her valg, fordi når jeg så vælger noget,
Speaker 5: så er der jo en hel masse, jeg vælger fra,
Speaker 5: og det kunne jeg også godt tænke mig at Så
Speaker 5: derfor så få valg, så få valg som muligt, gør
Speaker 5: det mange gange nemmere. Jeg hører mange forældre, der så siger,
Speaker 5: jeg skærer det oftest ned til
Speaker 2: to.
Speaker 5: For ellers så kan beslutningsprocessen være utrolig langsommelig
Speaker 2: Rigtig. Iben, ferien er lige om hjørnet. Hvordan skal den
Speaker 2: se ud for jer i
Speaker 3: år? Uh, jeg glæder mig. Og også lidt spændt. Fordi at, altså,
Speaker 3: den ene del af ferien, der skal vi i sommerhus
Speaker 3: på Samsø. Det er, som det plejer at være, rigtig
Speaker 3: mange ting er kendte. Vi skal spise is det sted,
Speaker 3: vi plejer. Vi skal bade det sted, vi plejer. Og
Speaker 3: vi skal til det samme fugleshow, som vi plejer. Så
Speaker 3: det bliver fedt. Og sådan afslappende, tror jeg. Hyggeligt sammen.
Speaker 3: Og så skal vi til Kroatien og Slovenien og vandre
Speaker 3: i Højbjerg. Jeg har brugt lang tid på at planlægge
Speaker 3: en vandretur. Hvor vi skal sove to forskellige steder. Vi
Speaker 3: skal gå den første dag fem kilometer. Der er god
Speaker 3: tid til at kigge på bænkebider. Jeg tror, jeg skal
Speaker 3: have sådan en afkrydsningsskema der med
Speaker 2: Henrik har nogen, jeg tror, han endda lægger ud på hjemmesiden. Ja, præcis.
Speaker 2: Den næste dag
Speaker 3: går vi otte, og den sidste dag går vi tre kilometer.
Speaker 3: Så det skal vi ud til. Og efter det, så
Speaker 3: har jeg booket tre dage et sted, hvor vi har
Speaker 3: vores egen svømmepul. Så det er sådan et belønningsskema i
Speaker 3: lidt større skala. De ved det godt. Jeg har sagt
Speaker 3: det til dem. Og jeg kommer til at bruge alle
Speaker 3: tricksene i bogen, for at det bliver en En god
Speaker 3: vandretur op i de der slovenske alber.
Speaker 2: Og jeg skal til at sige, så er det garanteret
Speaker 2: heller ikke tilfældigt, at det hårde ligger før, at det
Speaker 2: yde ligger
Speaker 3: før nydedelen, vel? Nej, overhovedet ikke. Det er helt klart planlagt.
Speaker 3: Så det må man også godt tænke i? Det må
Speaker 3: man også godt tænke i, og måske skal belønningsskemaet, min
Speaker 3: søn kan huske sidst, vi var i Kroatien, at man
Speaker 3: kunne få sådan nogle is i glas i ved. Sådan
Speaker 3: nogle flotte nogle med parasol og det hele, ikke? Altså
Speaker 3: måske er det det, der skal på belønningsskemaet til, når
Speaker 3: man har gået ekstra en kilometer. Det kunne man
Speaker 5: rigtig godt
Speaker 3: lide. Ja, ikke? Jo. Ja. Men de skal også ud
Speaker 3: og have noget oplevet handelkompetence af, at de godt kan
Speaker 3: finde ud af at vandre i de der bjerge. Det
Speaker 3: lyder fedt. Jeg håber, det bliver fedt. Jeg håber
Speaker 2: planen også sådan folder sig ud og er god i virkeligheden. Iben,
Speaker 2: tak fordi du ville dele med os. Henrik, hvis vi
Speaker 2: skal samle op og give forældrene et par konkrete råd
Speaker 2: med sig ind i... Ja, lige nu er det jo
Speaker 2: seks schemafri uger, der venter. Hvordan skulle de så lyde?
Speaker 5: så er det det her med at planlægge og strukturere.
Speaker 5: Så synes jeg allerede der, at man er rigtig langt.
Speaker 5: Og så også en lille ting, det der med, særligt
Speaker 5: mindre børn, at tage den drikkedunk med de kender hen
Speaker 5: for børnehaven eller for skolen. Tag deres madkasse med. Sådan
Speaker 5: det der med, at når vi er på tur, når
Speaker 5: vi er et eller andet sted, så er der faktisk
Speaker 5: noget velkendt. Det kan godt være, at det er noget
Speaker 5: andet frugt eller noget andet brød. Men det der med
Speaker 5: de to helt enkle ting, særligt for de mindre børn,
Speaker 5: Det giver faktisk en god tryghed
Speaker 5: Og så det der med at strukturere og ramme sig.
Speaker 5: Og så må man også godt lige puste dem en
Speaker 5: lille smule, og så sætte en belønning hjemme.
Speaker 2: Og hvis man nu, som jeg, ikke er sindssygt god
Speaker 2: til at lave struktur, vi kan jo være flere, der
Speaker 2: har lidt særlige behov i familien, eller sindssygt god til
Speaker 2: selv at finde på de her schemaer, så kan man
Speaker 2: få inspiration? Ja.
Speaker 5: Ja, altså vi kommer til at lægge et par stykker
Speaker 5: ud på vores hjemmeside som inspiration, og ellers så findes
Speaker 5: der faktisk også et hav, altså man kan google sig
Speaker 5: frem på nettet til rigtig meget
Speaker 2: Og ellers garanteret få hjælp af ChatGBT, som du siger
Speaker 5: Im. Ja, yes. Det er bare at gå i gang
Speaker 5: med det
Speaker 2: Hvis jeg må komme med et sidste råd, jeg kommer
Speaker 2: i tanke om. Jeg har nogle af mine børn, sjovt
Speaker 2: nok dem med særlige behov, bliver bange for at flyve
Speaker 2: hver gang, selvom der ikke var noget problem sidste gang,
Speaker 2: og at de ikke er det, når de er der,
Speaker 2: men forestillingen er alligevel, det er noget, man ikke gør
Speaker 2: så tit. Så det her med at have noget med,
Speaker 2: altså jeg sørger altid for, at der ligger en eller
Speaker 2: anden lille pakke med nogle forskellige ting, der er både
Speaker 2: lidt snacks, der kan hjælpe til ørene, men der er
Speaker 2: også et eller andet, måske noget, man kan læse i.
Speaker 2: Men det der med, at de ved, at når vi
Speaker 2: kommer op i det fly, så er der en eller
Speaker 2: anden overraskelse nede i deres taske. Og det kan som om,
Speaker 2: apropos afledning, det kan godt lidt aflede den nervøsitet, der
Speaker 2: måske er for at skulle ud og flyve
Speaker 5: Fuldstændig. Det er sjovt, at du lige siger det. Fordi
Speaker 5: jeg snakkede faktisk med et forældrepar her den anden dag.
Speaker 5: De skulle så flyve langt og skulle flyve ud via Kastrup.
Speaker 5: Og hvor sådan det der er, det er, at de
Speaker 5: har aftalt, hvad er det for en Lego-pakke. Vi køber
Speaker 5: i Kastrup Lufthavn, inden vi sætter os i flyveren. og
Speaker 5: den kan åbnes undervejs på flyveturen, som er lang. Jeg tænker,
Speaker 5: vi kan have mange holdninger til det her med belønninger,
Speaker 5: men hvor mange voksne gik på arbejde, hvis ikke der
Speaker 5: var en belønning den sidste dag hver måned? Det skal
Speaker 5: vi også lige
Speaker 2: huske. Jeg glæder mig til at se det store Lego,
Speaker 2: de så kommer ud med, når de når op på
Speaker 2: den anden side af jorden. Ja. Nå, prøv at høre.
Speaker 2: Tusind tak for din råd, Henrik. Jeg tager dem med
Speaker 2: ind i min sommer og ser, om jeg kan være
Speaker 2: lidt bedre på skemagerne og måske også på at være
Speaker 2: på forkant i år i dem. Jeg ønsker jer en god, sjov,
Speaker 2: rar og forhåbentlig spændende ferie med glade børn og voksne. Tak,
Speaker 2: fordi du ville dele din historie
Speaker 2: Velbekomme. Denne podcast er lavet sammen med Center for ADHD +.
Speaker 2: Gå ind på adhdcenter.dk, hvor du kan finde masser af
Speaker 2: gratis viden, værktøjer og inspiration til at skabe bedre trivsel,
Speaker 2: både i ferien og i hverdagen.