Speaker 2: Forestil
Speaker 3: dig, at du står midt i en drabelig slåskamp mellem
Speaker 3: en masse ridere i rustningen. Der er heste, der vrinsker,
Speaker 3: og mænd, der råber, og man kan hele tiden høre
Speaker 3: lyden af svær, der slår mod hinanden eller mod skjolde.
Speaker 3: Til venstre for dig står der en rider med sit
Speaker 3: svær løftet over hovedet. Oven på hans hjelm kan du se,
Speaker 3: at der sidder en dragefigur. Til højre kommer der nu
Speaker 3: en anden en ridende med lansen strakt frem. Og på
Speaker 3: hans skjold kan du se et billede af gyldne løver.
Speaker 3: Mod ham styrter der nu en tredje ridder med en
Speaker 3: stejlende engørning på sit skjold. Og nu, lige foran dig,
Speaker 3: kan du se en fjerde ridder. Og på brystet af
Speaker 3: hans rustning har han et billede af en... Søhest. Hmm. Drag, løve, enhjørning, træ, seje,
Speaker 3: ret fantastiske og vilde væsner, som passer ret godt sammen
Speaker 3: med rider i kamp. Men en søhest, hvordan hænger det
Speaker 3: lige sammen? Jo, altså i ridertiden, eller middelalderen, som det
Speaker 3: også hedder, og også før det, i meget, meget, meget
Speaker 3: gamle dage, der kendte mennesker ikke så meget til søheste.
Speaker 3: Og derfor så forestillede man sig, at det var en
Speaker 3: slags havuhyre. Halvt hest, halvt fisk. Og på det her tidspunkt,
Speaker 3: der kaldte man altså søhestene for hippocampos. Det er et
Speaker 3: flere tusind år gammelt oldgræsk ord, som simpelthen betyder heste-havuhyre.
Speaker 3: Og derfor var dyret hippocampos. selvfølgelig også fuldstændig selvskrevet til
Speaker 3: at være et ægte, frygtindgivende ridermærke til skjoldet eller rustningen.
Speaker 3: Fuldstændig ligesom en drage. Søheste er selvfølgelig ikke uhyre. Og
Speaker 3: de fleste vil nok beskrive dem mere som nogle små,
Speaker 3: lidt fjollede, men også ret specielle og måske endda lidt
Speaker 3: nuttede dyr. I hvert fald ikke farlige dræberdyr. Men uanset
Speaker 3: hvor uskadelige og ufarlige de kan virke, er de stadig
Speaker 3: uden tvivl nogle af universets vildeste dyr. Og Nord på 12
Speaker 3: har skrevet ind og spurgt, om jeg kunne fortælle lidt
Speaker 3: om søheste. Ligesom bror. Hej,
Speaker 4: jeg hedder bror. Jeg er syv år gammel. Jeg vil
Speaker 4: gerne høre om en søhest.
Speaker 3: Og det har brødrene Ask og Sofus på syv og
Speaker 3: fire år, plus deres mor og mormor, også gjort. Og
Speaker 3: det vil jeg selvfølgelig gerne. Jeg hedder Emil, og jeg
Speaker 3: har glædet mig til at fortælle jer om nogle af
Speaker 3: havets mest specielle dyr. Selvom det måske ikke ligefrem ser
Speaker 3: sådan ud, så er søheste faktisk ganske almindelige fisk. Rent
Speaker 3: genetisk minder de sådan set rimelig meget om en god
Speaker 3: gammel torsk. eller en sild, altså sådan nogle rigtige fiskefisk.
Speaker 3: Men på overfladen, når man kigger på dem, er der
Speaker 3: så til gengæld kæmpemæssig forskel. Der er jo en grund til,
Speaker 3: at de hedder søheste. Deres hoveder er mere heste- eller
Speaker 3: måske endda drage-agtige at se på, end de er fiske-agtige.
Speaker 3: Og deres kroppe ligner også mere æsser, end de ligner fiskekroppe.
Speaker 3: Der findes søheste i havene over hele jordkloden, så længe
Speaker 3: vandets temperatur bare er nogenlunde lunt og mildt. Og de
Speaker 3: ser ud på alle mulige måder. Den mindste art er dværgsøhesten,
Speaker 3: som kun er lidt mere end en centimeter lang. Til
Speaker 3: gengæld kan den skifte farve. Det er der flere søheste,
Speaker 3: der kan. Den største art er den, der hedder den
Speaker 3: storbuede søhest. Den er 30 gange større end dværgsøhesten. Og det
Speaker 3: er vel også den søhest, der mest ligner noget, der
Speaker 3: kunne sidde på en ridderrustning. Den har en lang snude
Speaker 3: og horn i panden, og så ser den i det
Speaker 3: hele taget meget majestætisk ud. En enkelt tredjetype er pygmasøheste.
Speaker 3: De har meget korte snuder, og så har de store
Speaker 3: farvede knubber over hele kroppen. Sådan at de fuldstændig ligner
Speaker 3: de koraller, som de lever i blandt. Total kamouflage. Der
Speaker 3: findes 46 forskellige søhestearter i alt. Og fælles for dem alle
Speaker 3: sammen er, at de har brug for noget, som de
Speaker 3: kan gribe fat i med deres haler. Og derfor lever
Speaker 3: søheste også kun steder, hvor der er havgræs eller vandplanter
Speaker 3: eller koraller. Søheste har nemlig god brug for noget at
Speaker 3: holde i, for i modsætning til nærmest alle andre fisk
Speaker 3: i verden er de, som sagt, ikke specielt gode til
Speaker 3: at svømme. De ligger højt. Ikke ned, eller hvad man
Speaker 3: skal sige, som andre fisk. Det ser mere ud, som
Speaker 3: om de står op i vandet. Søheste bevæger sig rundt
Speaker 3: ved hjælp af en rygfinde, som driver dem fremad. Og
Speaker 3: de har også sådan nogle små brystfinder, som gør det
Speaker 3: muligt for dem at styre. De ligner lidt små flappede hænder,
Speaker 3: eller måske nogle meget små bløde vinger, der bare roterer derudad,
Speaker 3: men uden den store kraft. For at styre deres sted,
Speaker 3: Det kan søheste ikke. De er verdens langsomste fisk. Ak.
Speaker 3: Dværgsøhesten for eksempel, den er kun en centimeter lang. Når
Speaker 3: den virkelig giver den gas, så svømmer den med en
Speaker 3: topfart på omkring halvanden meter i timen. Altså det vil sige,
Speaker 3: at det tager den en time at svømme lige så langt,
Speaker 3: som hvis du gik to eller måske tre skridt. Det
Speaker 3: er rekord i langsom fiskesvømning. Og absolut ikke særlig rideragtigt.
Speaker 3: Og selvom de andre større søhesterarter er hurtigere end dværgsøhesten,
Speaker 3: er de stadig nogle af verdens allerlangsomste svømmere. Rimelig upraktisk,
Speaker 3: når man nu er en fisk. Der er også det,
Speaker 3: at søhestene er så lette, at hvis der er stærk strøm,
Speaker 3: så bliver de bare ført væk, fordi de simpelthen ikke
Speaker 3: har kræfter til at svømme imod strømmen. Men alt det
Speaker 3: har søhesten vendt til sin egen fordel. For det første
Speaker 3: har den den her specielle hale, som kan gribe fat
Speaker 3: i både vandplanter eller koraller, sådan så søhesten ikke driver
Speaker 3: nogen steder. Men hvis der så for eksempel kommer et rovdyr,
Speaker 3: så udnytter søhesten det her i stedet for. Hvis der
Speaker 3: er stærk strøm, kaster den sig simpelthen bare ud i det,
Speaker 3: og så driver den igennem havet og væk fra rovdyret.
Speaker 3: Lidt ligesom hvis den flygtede på en lang vandrutsjebane. Og
Speaker 3: hvis der ikke lige er mulighed for det, eller strøm
Speaker 3: ikke er stærkt nok, så er søheste også specialiseret i
Speaker 3: at gemme og kamuflere sig. Søhesten har ikke skæld, som
Speaker 3: mange andre fisk har, men den har hud spændt ud
Speaker 3: over en masse runde benplader, der giver den en lidt
Speaker 3: kantet eller måske endda harmonika-agtigt udseende. Og den hud kan
Speaker 3: så have alle mulige forskellige farver. Der findes sorte, blå, gule, orange, plettede,
Speaker 3: zebra-stribede søheste, og mange af dem kan oven i købet
Speaker 3: skifte farve. Og for at kunne skjule sig endnu bedre,
Speaker 3: er der også mange af dem, der har sådan nogle
Speaker 3: mærkelige gevægster eller hudflapper hængende ud fra kroppen og hovedet.
Speaker 3: Nogle af dem virker som pigge, der er andre, der
Speaker 3: har knopper over det hele, og så er der dem,
Speaker 3: der har sådan nogle lange tråde hængende ud fra hovedet,
Speaker 3: så de nærmest ligner vandplanter. Der er dog ikke nogen
Speaker 3: af dem, der ser helt ligesom vanvittigt skøre ud, som
Speaker 3: deres fætre pjaltefiskene. Det er en art, der minder lidt
Speaker 3: om søheste i hovedet, med et stort øje på hver
Speaker 3: side og en lang snude. Men deres kroppe ligner noget,
Speaker 3: der er løgn. De ligner i hvert fald hverken fisk
Speaker 3: eller heste. Jeg nævnte før det her med, at mange
Speaker 3: søheste kan skifte farve. Og det minder jo ret meget
Speaker 3: om et dyr, vi kender fra land. Nemlig kameleonen. Og
Speaker 3: der er også en anden ting ved søheste, som er
Speaker 3: ret kameleonagtigt. Deres øjne. De kan nemlig, ligesom en kameleon,
Speaker 3: bevæge sig uafhængigt af hinanden. Altså sådan, så det ene
Speaker 3: øje kigger op, mens det andet kigger ned. Og det
Speaker 3: at have kameleonagtige kamouflage og kameleonagtige øjne er godt, både
Speaker 3: når man vil skjule sig for rovdyr, og når man
Speaker 3: selv skal ud på rov. For søhester er rovdyr, og
Speaker 3: de elsker især bittesmå krabstyr og fiskelarver. Og egentlig er
Speaker 3: søhesten næsten på jagt hele tiden. De bevæger sig bare
Speaker 3: ikke så meget imens. De hænger der i deres hale,
Speaker 3: måske i noget søgræs, og når der så skvulber et
Speaker 3: bytte forbi, bruger søhesten sin lange snude som en slags
Speaker 3: sugerør hen mod dyret og... Og sådan gør den hele dagen.
Speaker 3: Hvor du har brug for tre måltider om dagen for
Speaker 3: at fungere godt. Morgenmad, frokost og aftensmad. Der har søhesten
Speaker 3: brug for måske 50 måltider i løbet af en dag. Det
Speaker 3: hænger især sammen med, at det er lidt mærkeligt, at
Speaker 3: søheste ikke har nogen mavesæk. Deres mad bliver ikke rigtig
Speaker 3: gemt noget sted. Det ryger bare lige igennem kroppen, så
Speaker 3: man kan sige, at de ikke kan blive med det.
Speaker 3: og derfor skal de hele tiden æde for ikke at dø.
Speaker 3: Men når vi nu snakker om det der med at
Speaker 3: have eller ikke have noget i maven, så er noget
Speaker 3: af det, der gør søhestene allermest specielle og særlige, den måde,
Speaker 3: de får unger på. Alle fisk lægger æg, og det
Speaker 3: gør søhester også, men de gør det på en helt
Speaker 3: anden måde end stort set alle andre fisk. Her er
Speaker 3: det nemlig handerne, der bliver gravid. Men før søhestehanden kan
Speaker 3: blive gravid, så skal han lige pare sig med en hund.
Speaker 3: Og hænderne foretrækker normalt de største hunder, som kan lægge
Speaker 3: mange store æg. Men hænderne kan ikke altid få den,
Speaker 3: de drømmer om, for der er færre søhestehunder, end der
Speaker 3: er
Speaker 2: hænder.
Speaker 3: Derfor gælder det for handen om at charmere sin mage.
Speaker 3: Og det gør han med en ganske særlig paringsdans, hvor
Speaker 3: søhesteparet Nærmest filtrer sig helt ind i hinanden. Nogle gange
Speaker 3: skifter de farve imens, og så flyder de afsted, mens
Speaker 3: de holder hinanden i halen som to kroge. Eller også
Speaker 3: så vikler de halerne rundt om hver sit stykke søgræs
Speaker 3: og drejer rundt om hinanden i stedet for. Det ligner
Speaker 3: virkelig en kærlighedsdans. Og når den så er ved at
Speaker 3: være færdig, er det, at der går søhest i den.
Speaker 3: Hunden har et særligt lille rør, som hun bruger til
Speaker 3: at skyde alle sine æg ind i buen på handen.
Speaker 3: For selvom han ikke har en mavesæk, så har han
Speaker 3: til gengæld en rugepose til æg. De fleste andre fisk
Speaker 3: lægger deres æg på havbunden. Og måske bliver de da
Speaker 3: først befrugtet, når de ligger der. Men når søheste parer sig,
Speaker 3: så lægger hunden altså sine æg over i en lomme
Speaker 3: på handens mave. Og det er først her, at de
Speaker 3: bliver befrugtet. Så han passer ikke bare æggene. Han er
Speaker 3: faktisk ægte gravid. På sin egen søhesteagtige måde. Det tager
Speaker 3: som regel to uger, før søhestebabierne er klar til at
Speaker 3: komme ud af æggene. Og imens han er fuldt optaget
Speaker 3: af at udrue, så holder hunden ofte øje med ham.
Speaker 3: Bare lige for at være sikker på, at han har
Speaker 3: det godt. Og hver morgen laver hun lige en lille
Speaker 3: ekstra parringstans rundt om ham. Måske for at holde ham
Speaker 3: i godt humør. Og så en skønne dag, myldrer der
Speaker 3: bittesmå søheste ud af den lille sprække i handens mave
Speaker 3: i hundrødevis. Det ligner en søheste-eksplosion. De violer til alle sider.
Speaker 3: Hos de større søhestearter, så kan der endda være tusindvis
Speaker 3: af de små. Men hvis man er helt nede hos
Speaker 3: en dværgsøhest, så kan handen ikke klare mere end 5-6 stykker.
Speaker 3: Søhestene har tilpasset sig omgivelserne ude i naturen gennem mange, mange, mange, mange,
Speaker 3: mange år og generationer. Og på den måde er de
Speaker 3: her dyr helt geniale, for de kan lige præcis det,
Speaker 3: de har behov for at kunne, lige præcis der, hvor
Speaker 3: de lever. Så søhesten er sådan skræddersydet til de her
Speaker 3: levesteder og levemåder. Og så gør det for eksempel ikke noget,
Speaker 3: at den er langsom. Den kan sagtens klare sig alligevel.
Speaker 3: Men så er der jo det, at Mennesker ret tit synes,
Speaker 3: at det er fedt at pille dyr ud af deres
Speaker 3: naturlige habitat, altså der, hvor de bor, og så tage
Speaker 3: dem op og vise dem frem. Det kunne fx være
Speaker 3: at putte søheste ned i et akvarie hjemme hos nogen.
Speaker 3: Søheste kan sagtens leve helt udemærket i et godt akvarie,
Speaker 3: hvor der bliver sørget for, at både vand og planter
Speaker 3: og temperatur og mad er, som det skal være. Alligevel
Speaker 3: så sker der af og til... faktisk ikke så sjældent,
Speaker 3: noget ret mærkeligt med søheste i akvarier. Pludselig svømmer de
Speaker 3: rundt på hovedet. De vender forkert og kan slet ikke
Speaker 3: komme tilbage til normal vinkel. Og det ser ret komisk ud,
Speaker 3: men det er ikke sjovt for søhestene. For når de
Speaker 3: svømmer med hovedet nedad, er det fordi, de er blevet syge.
Speaker 3: Men sygdommen er bare også Ej, det er sjovt. For
Speaker 3: søhestene svømmer man med hovedet nedad, fordi de har fået
Speaker 3: luft i maven. Forestil dig, at du kom til at
Speaker 3: gå med hovedet nedad, bare fordi du skulle slå en meget,
Speaker 3: meget stor prut. Det er lidt det, der foregår. Men
Speaker 3: selvfølgelig er det ikke helt rigtige prutter, der trykker hos søhestene.
Speaker 3: Det er luftbobler, som er kommet ind i søhestehandens æggepose
Speaker 3: uden på maven. Det sker ofte på grund af de pumper,
Speaker 3: som også sidder i et akvarie, som laver bitte, bitte
Speaker 3: små luftbobler. Og de kan altså ryge ind i handens bu,
Speaker 3: og al den ekstra luft får simpelthen sørestene til at
Speaker 3: stige op til vandoverfladen som en undervandsballon med halen først
Speaker 3: og hovedet nedad, og så må de ellers ligge der
Speaker 3: og kæmpe for at svømme ned mod bunden med deres
Speaker 3: bitte små udulige finder. Heldigvis kan man let hjælpe de
Speaker 3: oppustede søheste med lidt mavemassage eller ved forsigtigt at få
Speaker 3: åbnet deres roepose. Og så siger det blablabla. Og så
Speaker 3: er de hurtigt på højkant igen. Bogstavligt talt. Og det
Speaker 3: her er altså mest et akvarieproblem. Ude i havet slipper
Speaker 3: søhestene for det meste for luft i maven, svømperhovedet ydmygelsen.
Speaker 3: Og i stedet for, der kan de snå sig fast
Speaker 3: med halen, og så ellers stå i strømmen og ligne
Speaker 3: stolte og frygtingydende og ret nuttede miniatureudgaver af havuhyre fra riddertiden.
Speaker 3: Du har lyttet til Universets Vildeste Dyr. Jeg er tilbage
Speaker 3: igen i næste uge med et nyt fantastisk dyr.