Speaker 2: Det var følelsen af, at jeg egentlig bare skulle vække derfra.
Speaker 2: Altså den der meget ubehagelse. Jeg var opmærksom på alt,
Speaker 2: hvad der foregik rundt omkring mig. Fordi jeg var bange for,
Speaker 2: at det ville ske igen. Så jeg gik egentlig og
Speaker 2: holdt øje med alting. De mindste ting, de mindste lyde. Blyeren,
Speaker 2: der blev tabt, det kunne ødelægge min fokus helt
Speaker 3: Vores mentale sundhed er alt afgørende for vores livskvalitet. Alligevel
Speaker 3: har rigtig mange af os svært ved at tale åbent om,
Speaker 3: hvordan vi har det. Vi har svært ved at række
Speaker 3: ud efter hjælp, når livet er tungt og når vi
Speaker 3: har det mentalt dårligt. Derfor har Dansk Psykoterapeutforening lavet den
Speaker 3: her podcast. I hvert afsnit kommer vi tæt på en
Speaker 3: modig gæst, der deler sin historie om det at have
Speaker 3: mentale helbredsproblemer og om at få hjælp gennem psykoterapi. Hver
Speaker 3: gang har vi også en ekspert i studiet i form
Speaker 3: af en praktiserende psykoterapeut, der gør os klogere på, hvordan
Speaker 3: psykoterapi kan hjælpe, når livet ramler. Velkommen til en samtale
Speaker 3: til forskel, en podcast fra Dansk Psykoterapeutforening. Mit navn er
Speaker 3: Mathilde Beyersø. I dag skal det handle om trauma, og
Speaker 3: om hvordan psykoterapi kan hjælpe mennesker, der har oplevet noget traumatisk,
Speaker 3: som har sat sig i kropper selv. Derfor har vi
Speaker 3: inviteret Britta Marie Hjorten Kappel, Der er psykoterapeut MPF, det
Speaker 3: vil sige medlem af Dansk Psykoterapeutforening. Du er psykoterapeut med
Speaker 3: flere efteruddannelser inden for traumaterapi og ikke mindst mange års
Speaker 3: erfaring inden for netop traumabehandling. Velkommen til, Brita Marie. Og
Speaker 3: du er her sammen med Malte, der er 19 år og
Speaker 3: har gået i terapi hos dig. Velkommen til, Malte. Og
Speaker 3: vi har også Mette, Maltes mor, med i studiet for
Speaker 3: os at få forældreperspektivet med. Velkommen til alle tre, og
Speaker 3: tak for det e-mail. Malte, du har kæmpet med nogle
Speaker 3: traumatiske oplevelser i skoletiden, som har sat sig i dig.
Speaker 3: Helt fra de små klasser, der har de professionelle voksne
Speaker 3: læger og pædagoger, der har været omkring dig, de har
Speaker 3: ikke forstået dig. Og du er blevet mødt med hårdhed
Speaker 3: og sanktioner, hvor du i virkeligheden havde brug for omsorg
Speaker 3: og rummelighed. Du gik alene med din mistrivsel og talte
Speaker 3: ikke med nogen om det. Og til sidst, så blev
Speaker 3: det for meget for dig. I januar 2025, der indså du,
Speaker 3: at du måtte gøre noget for at forbedre din tilstand.
Speaker 3: Og med hjælp fra din mor Mette, der opsøgte du
Speaker 3: så En psykoterapeut MPF, nemlig Rita Marie. Så her allerførst, Malte.
Speaker 3: Kan du forklare, hvordan du havde det, lige inden du
Speaker 3: opsøgte hjælp?
Speaker 2: Altså, jeg gik og havde det rigtig dårligt. Forstod ikke,
Speaker 2: hvad der var galt. Jeg kunne bare mærke, der var
Speaker 2: noget galt, hver gang jeg sad i klasselokalet. Den der flugt,
Speaker 2: jeg hele tiden søgte. Kiggede hele tiden rundt, for at se,
Speaker 2: hvordan jeg kunne komme væk derfra. Fordi jeg havde det dårligt.
Speaker 2: Det var uanset, hvor jeg var. Om det var i
Speaker 2: et normalt klasselokale, eller et håndværksklasselokale. Det kunne jeg ikke
Speaker 3: være i. Okay. Og hvad er ligesom, hvad er gået forud?
Speaker 3: Hvad er det, der har ført til, at du havde
Speaker 3: den her angst for klasselokaler? Hvad har ledt dig op
Speaker 3: til det
Speaker 2: Det var jo på grund af de ubehagelige oplevelser, jeg
Speaker 2: har haft i folkeskole
Speaker 3: Vil du fortælle om dem
Speaker 2: Det kan jeg godt. En af de første rigtige episoder,
Speaker 2: der virkelig satte sig dybt i mig, det var en lærer,
Speaker 2: der var en matematiklærer, jeg havde der. Mig og ham,
Speaker 2: vi var ikke altid de enige omkring tingene og sådan noget,
Speaker 2: fordi han havde nogle gange lidt tvært ved at og
Speaker 2: styr på mig. Og så var der en dag, hvor
Speaker 2: det så lige sejlede totalt. Og så mente han, at
Speaker 2: jeg skulle op på skolelederens kontor. Det gad jeg ikke,
Speaker 2: fordi det var ikke lige det fleste sted for mig
Speaker 2: at være. Og så trækker han mig ud, og det
Speaker 2: vil jeg ikke. Så jeg tager fat i et bord,
Speaker 2: og så prøver han ligesom at hive mig ud på
Speaker 2: den måde. Men det lykkedes ikke, fordi så var bordet
Speaker 2: for stort, til jeg kunne komme ud af døren. Så
Speaker 2: jeg måtte klippe fat i en stol i stedet for,
Speaker 2: og så trækker han mig helt vandt op på kontoret
Speaker 2: på den måde
Speaker 3: Okay. Så det har jeg ikke... Gjort ondt, men det
Speaker 3: har også været lidt af en ydmygelse måske overfor de
Speaker 3: andre klassekammerater.
Speaker 2: Og min skoleleder gik også forbi, da det skete, og
Speaker 2: ikke gjorde noget ved det.
Speaker 3: Okay. Så der følte du dig i hvert fald hverken
Speaker 3: forstået eller mødt
Speaker 2: Ja, og ret alene.
Speaker 3: Og ret alene. Og apropos det der med at være alene,
Speaker 3: der var også noget med, at du faktisk følte dig
Speaker 3: meget ekskluderet og lukket ind i et rum. Kan du
Speaker 3: prøve at fortælle
Speaker 2: om det? Ja, der var en dag også med en episode,
Speaker 2: hvor jeg havde svært ved at være i skolen, fordi
Speaker 2: jeg ikke kunne læse, hvad der stod og sådan noget.
Speaker 2: og så valgte jeg at lukke mig ind i et
Speaker 2: lokal i tre timer. Jeg kunne ikke komme ud, jeg
Speaker 2: fik ikke noget drik eller noget som helst med ind,
Speaker 2: så jeg var egentlig overladt til mig selv derinde. Og
Speaker 3: hvor gammel er du her, Malte?
Speaker 2: Der gik jeg nok i anden klasse til anden klasse
Speaker 3: Og så begyndte du at gå hjem og ville ikke
Speaker 3: i skole?
Speaker 2: Ja, det var svært for mig hver dag at komme
Speaker 2: i skole, og så var der en speciel dag, hvor
Speaker 2: jeg ikke kunne mere, hvor det blev for meget for
Speaker 2: mig at være der, så derfor gik jeg hjem og
Speaker 2: var egentlig hjemme et par timer, Og så lige pludselig,
Speaker 2: så er der nogen, der står og banker på. Så
Speaker 2: går jeg ned og undrer, så er det min lærer,
Speaker 2: der står der. Og så bliver jeg nærmest trukket hele
Speaker 2: vejen op på skolen med nedværdige ord og bare den
Speaker 2: længste skåd til hele skolen, jeg nogensinde har haft.
Speaker 3: Og hvor gammel var du der
Speaker 2: Der gik jeg i 3. klasse. Så det
Speaker 3: var lige året
Speaker 2: efter
Speaker 3: Ja. Det lyder som nogle lidt voldsomme oplevelser, de her.
Speaker 3: Var der andre ting, der ledte op til det her?
Speaker 3: At du fik det så dårligt
Speaker 2: Ja, så var der også en episode mere, hvor jeg
Speaker 2: havde en konflikt med en sammenlærer også. Og så... kommer
Speaker 2: jeg op på kontoret på vej opad, og så lige pludselig,
Speaker 2: så går min far forbi skolen, og ind på skolen,
Speaker 2: og så får min lærer øje på ham, og så
Speaker 2: når han har trækt mig ind i et lokale, så
Speaker 2: min far ikke ser, hvad der egentlig sker
Speaker 3: Så dine forældre var egentlig ret uvidne om det
Speaker 2: her? Ja, de vidste ikke noget, og min far var
Speaker 2: også i bestyrelsen over formanden der, så han var ret
Speaker 2: tit deroppe, og ikke fik noget at vide om, hvad
Speaker 2: der skete.
Speaker 3: Så vender jeg mig mod dig, Mette, Maltes mor. Hvornår
Speaker 3: og hvordan opdagede du, at Malte gik og havde det
Speaker 3: så dårligt
Speaker 4: Det gjorde vi, da Malte kom på efterskole. Der har
Speaker 4: været tidligere ting, hvor man kan sige det i forhold
Speaker 4: til klasserkammerater. Det var noget, vi forsøgte at støtte op omkring.
Speaker 4: Men det omkring med lærerne, det finder vi ud af
Speaker 4: første gang, da Melle går på efterskole, hvor han ret
Speaker 4: kort tid efter, han har startet, kan vi godt mærke,
Speaker 4: at det er ikke helt så rart, og det er svært.
Speaker 4: Og det er sådan lige det der med at finde
Speaker 4: ud af, hvad handler det om. Og så... Det er
Speaker 4: det faktisk på et tidspunkt så meget på efterskolen, at
Speaker 4: Malte begynder at blive tilkoblet en psykolog på samtaler. Men
Speaker 4: Malte nævner også den episode, som han har nævnt med omkring,
Speaker 4: at en lærer slæbte ham ned fra bordet. Og det
Speaker 4: var jo rystende at finde ud af, fordi det er
Speaker 4: jo en magtanvendelse.
Speaker 3: Så hvad gjorde du der, da du opdagede, at han
Speaker 3: havde det dårligt? Du indså, at han havde brug for
Speaker 3: noget hjælp, som var mere, end hvad du kunne give
Speaker 4: som mora? Altså skolen var rigtig god til at støtte
Speaker 4: op omkring Malte, og i forhold til, at han kunne
Speaker 4: være der. Malte blev også færdig og fik taget 9. klasse der.
Speaker 4: Så startede i lære, og der var så et halvt år,
Speaker 4: hvor det egentlig hørte rigtig fint. Malte var i gang
Speaker 4: med hans læreplads, og så var det jo så, at
Speaker 4: Malte startede på fagskole i januar for et år siden.
Speaker 4: Og det gik lige fint de første uger. Det var
Speaker 4: en glad dreng, der kom hjem i weekenden. Og så
Speaker 4: omkring vinterferien, der... begyndte Malte også at give udtryk. Vi
Speaker 4: kunne også godt mærke, at Malte havde mere træt, når
Speaker 4: han kom hjem. Så fortalte Malte så, at det ikke
Speaker 4: var så rart.
Speaker 3: Og Malte, kan du beskrive, hvordan du havde det der,
Speaker 3: da du så startede i et lager som... Hvad startede
Speaker 3: du egentlig i et lager som?
Speaker 2: Elektriker
Speaker 3: Elektriker. Så det var det der møde med et klasselokale igen,
Speaker 3: der ligesom satte gang i noget. Kan du beskrive de
Speaker 3: følelser
Speaker 2: Det var følelsen af, at jeg egentlig bare skulle væk derfra.
Speaker 2: Altså den der meget ubehag, altså jeg var opmærksom på alt,
Speaker 2: hvad der foregik rundt omkring mig. fordi jeg var bange for,
Speaker 2: at det ville ske igen. Så jeg gik egentlig og
Speaker 2: holdt øje med alle ting, de mindste ting, de mindste lyde.
Speaker 2: Jeg kunne sidde i lokalet og overhovedet ikke være fokuseret,
Speaker 2: på grund af, at hvis der bare lige kom en lyd,
Speaker 2: så fokuserede jeg 100% på den, i stedet for at
Speaker 2: fokusere på læringen. Det kunne være nogen, der snakkede også.
Speaker 2: Det kunne være en blyant, der blev tabt. Det kunne
Speaker 2: ødelægge mit fokus helt
Speaker 3: Så det var en hård tid, men også hvor du indså,
Speaker 3: at der er noget galt her. Og så åbnede du
Speaker 3: op over for din mor og far, eller hvordan?
Speaker 2: Ja, jeg tror, det er deromkring, hvor jeg egentlig er
Speaker 2: stoppet på skolen, og hvor jeg egentlig rigtig begynder at fortælle,
Speaker 2: at der er noget helt galt.
Speaker 4: Det kom stille og roligt frem, at der var nogle
Speaker 4: oplevelser tilbage fra grundskolen, som var meget, meget ubehagelige. Og
Speaker 4: jeg kan huske, at vi spurgte ind til den episode,
Speaker 4: som Malte havde nævnt, hvor læreren havde slæbt af sted
Speaker 4: med Malte. Malte kunne ikke rigtig sætte ord på det.
Speaker 4: Det var jo så tydeligt, at du ikke havde det godt.
Speaker 4: Og jeg kom så til at snakke med min dagværende
Speaker 4: leder omkring det, at jeg var lidt optaget af, at...
Speaker 4: at jeg havde en søn derhjemme, som ikke havde det godt.
Speaker 4: Og så nævnte jeg simpelthen bare nogle få sætninger omkring,
Speaker 4: at der var noget omkring nogle oplevelser fra skolen, der
Speaker 4: havde sat sig. Og så nævnte hun simpelthen Britta Marie,
Speaker 4: som hun vidst havde erfaring med det område. Og så
Speaker 4: tog vi kontakten, og så gik det jo egentlig lynhurtigt
Speaker 4: med at komme i gang. Og det skal jo lige siges,
Speaker 4: at jeg præsenterede det jo selvfølgelig for Malte, fordi du
Speaker 4: var jo 18 år. Så i princippet kunne jeg jo ikke
Speaker 4: gøre så meget der. Men Malte var bare klar på den,
Speaker 4: da jeg kom hjem. For vi havde også snakket om,
Speaker 4: skulle det være den tidligere psykolog, vi fik bragt på
Speaker 4: banen igen. Men vi var enige om, at der skulle
Speaker 4: noget nyt til, og hvor der også var fokus på trauma.
Speaker 3: Så I fandt frem til Britta Marie, der er psykoterapeut, MPF.
Speaker 3: I første omgang, hvad var det for en ung mand,
Speaker 3: du mødte der, da Malte kom til dig første gang
Speaker 5: Jeg mødte en Malte, der var rigtig forpint. En Malte,
Speaker 5: der var rigtig meget nervøs. Men også en Malte, der
Speaker 5: rigtig gerne ville have hjælp til at få det bedre.
Speaker 5: Men også en Malte, der havde plaget af Marit. Flashback.
Speaker 5: Og du havde det bare rigtig dårligt, Malte.
Speaker 3: Så hvordan gik du ind i det terapeutiske arbejde med ham?
Speaker 3: Hvad var det? Ræk du fat i? Altså det vigtige
Speaker 5: er, når man arbejder med trauma, at man som det
Speaker 5: første har fokus på at skabe sikkerhed. Både den fysiske,
Speaker 5: men også den psykiske sikkerhed. Og man kan sige, Malte,
Speaker 5: du var jo ikke tilbage i skolen mere vel, men
Speaker 5: du følte det, som om du var tilbage i 2. og 3. klasse.
Speaker 5: Så det, der var vigtigt for Malte, det var at
Speaker 5: skabe sikkerhed og også skabe en bevidsthed om, at her,
Speaker 5: hvor han i dag er voksen, at der var afstand
Speaker 5: til det. Det er et tidspunkt, hvor de traumatiske oplevelser,
Speaker 5: de var pågået ham. Så vi arbejdede rigtig meget med sikkerhed.
Speaker 5: Sikkerhed i relation til mig, så du kunne lære mig
Speaker 5: at kende Malte, ikke også? Og så oplevede jeg faktisk,
Speaker 5: at Malte blev rigtig tryg ved mig. Og stille og roligt,
Speaker 5: så kunne vi jo begynde at arbejde med at forstå,
Speaker 5: hvorfor er det, jeg har det sådan, som jeg har
Speaker 5: i dag? Det forstår jeg ikke, vel? Altså at begynde
Speaker 5: at forstå, hvad er det, de her tidlige oplevelser, jeg
Speaker 5: har været udsat for at gøre ved mig i dag stadigvæk.
Speaker 3: Kan du, Malte, prøve at beskrive, hvad det var, du
Speaker 3: oplevede at komme til Brita Marie og få åbnet lidt
Speaker 3: op for de her ting, som du havde gemt på
Speaker 3: så længe?
Speaker 2: Altså til at starte med, var det jo en kæmpe omvendning.
Speaker 2: Altså det er der, man lige pludselig begynder at sætte
Speaker 2: ord på det, når man egentlig ikke noget mere, man
Speaker 2: har gået med hele livet. Jeg kunne også mærke, jo
Speaker 2: længere jeg kom i det, jo mere trykker jeg oplevede
Speaker 2: det at snakke om. Fordi det har hele tiden været
Speaker 2: for mig sådan et tabu, at det var sket
Speaker 3: Hvorfor var det et tabu
Speaker 2: Fordi jeg har ikke hørt om andre, der har oplevet det.
Speaker 2: Og de følelser, jeg har, det er ikke noget med sådan...
Speaker 2: høre om, så jeg tænkte, det var jo nok bare mig.
Speaker 2: Og det var, det følte jeg var et tabu. Også
Speaker 2: altså det der med ligesom at prøve, jeg prøvede jo
Speaker 2: at gemme mine følelser rigtig meget. Og det gjorde jeg
Speaker 2: til sidst ikke i den periode, hvor det kom mere
Speaker 2: ud på tøjet. Jeg følte, det gik langsomt på nogle punkter,
Speaker 2: men også hurtigt. Det der med, at jeg kunne løbende se,
Speaker 2: at det blev bedre.
Speaker 3: Hvordan vil du beskrive det her? Hvordan fik I hold
Speaker 3: på de her ting, der var svære for Malte at
Speaker 3: tale om?
Speaker 5: Jamen, jeg synes, at stille og roligt, når vi mødtes, Malte,
Speaker 5: så var det sådan, at mere og mere fik du
Speaker 5: sprog for, hvad er det faktisk, der er sket mig?
Speaker 5: Du begyndte at tale om det. Jeg tror, det var
Speaker 5: mere det, jeg så som, det var det point of
Speaker 5: no return. Det var faktisk det, hvor Malte begyndte at
Speaker 5: sætte ord på, hvad er det, der er sket mig?
Speaker 5: At det var det, jeg så den største lettelse og
Speaker 5: forandring hos dig. Det var det her med at begynde
Speaker 5: at snakke med andre om, hvad er det faktisk, der
Speaker 5: er sket mig? Og så rakte Malte, samtidig med at
Speaker 5: vi havde samtale, ud til sin mor og far, også
Speaker 5: med min hjælp, ikke også? Men også ud til dine venner. Sådan,
Speaker 5: som du selv sagde, så var du ikke så alene mere, vel?
Speaker 5: Så havde du nogen at gå med. Og da jeg
Speaker 5: så kunne mærke, at Malte blev mere og mere tryg,
Speaker 5: så kunne vi også gå lidt tættere på de traumatiske oplevelser.
Speaker 5: Og begynde at arbejde med dem, sådan så at Malte på... Altså,
Speaker 5: det er jo det her med trauma, det er, at
Speaker 5: vi kan ikke tale dem ud af kroppen. Så vi
Speaker 5: blev nødt til også at hjælpe kroppen med at forstå,
Speaker 5: at jeg ikke er tilbage i 2. eller 3. klasse. Jeg er 19
Speaker 5: år i dag. Er det ikke rigtigt, Malte? Og at
Speaker 5: det var engang, det skete. Men nu, nu, nu, der
Speaker 5: er jeg i sikkerhed. Jeg har overlevet, og jeg er tryg.
Speaker 5: Og jo mere vi fik hjulpet dig både, at man
Speaker 5: kunne forstå det med sit intellektuelt, at man kunne forstå
Speaker 5: det med sine følelser, men også med sin krop, Så
Speaker 5: jo mere og mere, så kunne jeg se, at traumerne
Speaker 5: de slapper
Speaker 3: hos Malte. Og jeg vil egentlig gerne spørge dig, Prisem Marie,
Speaker 3: fordi hvornår er noget et trauma, og hvornår er det bare,
Speaker 3: i gods øjne, en ubehagelig oplevelse? Kan du prøve som
Speaker 3: terapeut at sætte ord på det? Det er jo et
Speaker 5: enkelt spørgsmål, og faktisk er det rigtig, rigtig svært at
Speaker 5: svare på, fordi det er meget subjektivt. Altså det er
Speaker 5: meget forskelligt fra person til person. hvordan det her opleves.
Speaker 5: Men ofte som der, så oplever det som, når vi
Speaker 5: oplever almindelige glædelige oplevelser, så ligesom er der et flow
Speaker 5: i os, og vi mærker alle de følelser, der er der.
Speaker 5: Og lige når det sker, så fylder de os rigtig meget,
Speaker 5: de glædelige følelser. Men stille og roligt, så begynder de
Speaker 5: at fade ud, og vi får afstand til det. Men
Speaker 5: traumatiske oplevelser, de ligesom fryser sig fast. Og det er
Speaker 5: jo det, jeg oplevede hos Malte, det var, at de
Speaker 5: blev ved med at komme til dig. Ikke også? Og
Speaker 5: både tankerne omkring det, følelserne omkring det, de kropslige erindringer,
Speaker 5: de blev ved med at sætte fast omkring de traumatiske hændelser.
Speaker 5: Hvad var symptomerne? Symptomerne, det var marit, flugt. Det har
Speaker 5: du selv snakket om, det der med, at du bare
Speaker 5: ville væk fra det. Er det ikke rigtigt? Ja. Genoplevelser
Speaker 5: af de forskellige traumatiske oplevelser, du bar på. havde heller
Speaker 5: ikke særlig stor lyst til at gå tæt på det,
Speaker 5: hvor de traumatiske oplevelser har sket, selvom det var ret
Speaker 5: tæt på det, hvor I bor, ikke også? Kan du
Speaker 5: prøve
Speaker 3: lige at fortælle det, Malte, hvad det gik ud på
Speaker 2: Det var som om, hver gang jeg kom tilbage eller
Speaker 2: i nærheden af det, der var sket, så var det
Speaker 2: som om, jeg kom tilbage til det hele tiden, så
Speaker 2: så jeg det sådan for mig. Når du var i
Speaker 3: nærheden af skolen?
Speaker 2: Ja, og for eksempel også, da jeg var derhjemme, på
Speaker 2: grund af den episode.
Speaker 3: Når min lærer, der hentede dig derhjemme?
Speaker 2: Ja, jeg havde meget svært ved at være derhjemme
Speaker 3: Okay, hvordan klarede du den så?
Speaker 2: Jeg flygtede.
Speaker 3: Hvor flygtede du
Speaker 2: hen? Hjem til en kammerat.
Speaker 3: Og så boede du ved ham?
Speaker 2: Ja, i en kort eller et par måneder, fordi jeg
Speaker 2: ikke kunne være derhjemme
Speaker 3: Hvordan arbejdede I med det i terapien
Speaker 5: Ja, og den kan jeg godt genkende i forhold til forløbet,
Speaker 5: fordi når vi kommer rigtig tæt på de traumatiske oplevelser,
Speaker 5: så oplever jeg faktisk også, at der faktisk sker et
Speaker 5: fremskridt i terapien, hvor du siger, at jeg ønsker noget
Speaker 5: andet for mit liv, Jeg kan ikke holde ud og
Speaker 5: være i det svære, og det svære også hjemme. Jeg
Speaker 5: skal ud og leve mit liv og være andre steder.
Speaker 5: Så det at holde ud og være i de svære oplevelser,
Speaker 5: det bliver rigtig svært for Malte. Men selvom det, så
Speaker 5: får vi lov til at gå tæt på dem. Vi
Speaker 5: får sat ord på dem, og så arbejder vi helt
Speaker 5: konkret ned i de forskellige traumaoplevelser, også med den traumaoplevelse
Speaker 5: i hjemmet, hvor vi så arbejder med, EMDR-terapi, og hjælper,
Speaker 5: kan man sige, den emotionelle hukommelseændring til at forandre sig.
Speaker 5: Man kan sige, at den der traumatiske oplevelse, hvor den
Speaker 5: er frosset helt fast i tid og sted og oplevelser
Speaker 5: og sanser, at den lige så stille får mulighed for
Speaker 5: at bearbejde sig, den får mulighed for at ændre sig
Speaker 5: over tid. Du kan distancere dig til i forhold til følelserne,
Speaker 5: i forhold til det, og også oplevelsen, således at når
Speaker 5: du tænker tilbage på mindsten, som jeg ser det i dag,
Speaker 5: så bliver du ikke så påvirket af det. Og det
Speaker 5: gjorde faktisk også det, at du mere og mere kunne
Speaker 5: være hjemme, uden at føle, at du var
Speaker 3: i fare. Malte, hvad var det især i terapien
Speaker 2: der virkede for dig? Jamen det var EMDR, det hjalp
Speaker 2: mig rigtig meget.
Speaker 3: Og så skal vi lige en tur ind i terapirummet
Speaker 3: med dig, Britta Marie, for hvad
Speaker 5: er det? Det er en psykoterapeutisk metode, som jeg bruger
Speaker 5: til behandling af trauma og svære oplevelser. Og det er
Speaker 5: en metode, som minsker de følelsesmæssige intensitet. Det er en metode,
Speaker 5: som gør, at det ændrer de negative tanker, vi har
Speaker 5: om os selv. Og det er også en metode, som...
Speaker 5: hjælper til, at man kan tænke tilbage på oplevelsen uden
Speaker 5: at blive overvældt i nutid.
Speaker 3: Så konkret, hvordan arbejder du, når det var Malte, der
Speaker 3: var i terapirummet sammen med dig? Altså
Speaker 5: noget af det, vi har snakket os om sammen med
Speaker 5: Malte og sammen med mor og far, det er jo
Speaker 5: at forstå både Maltes stor udfordring, kan man sige, med
Speaker 5: at invitere mor og far ind til de svære oplevelser,
Speaker 5: han har boet på i rigtig mange år, fra han
Speaker 5: var en helt lille dreng, Men jo samtidig med også
Speaker 5: det at forstå den skyld, som mor og far har
Speaker 5: båret på, det er, at de ikke vidste noget. Men
Speaker 5: noget af det, at vi ved om trauma, det er,
Speaker 5: at det går ind og påvirker med, at det rammer
Speaker 5: i bakkeområdet om i hjernen, som gør til, at den redsel,
Speaker 5: som vi oplever i det traumatiske oplevelse, der ser det
Speaker 5: faktisk ud som om, at der ikke er nogen hjemme,
Speaker 5: der er ikke nogen aktivitet i Bokke-området i hjernen, som
Speaker 5: det er talens område. Og det vil sige, at man
Speaker 5: har ikke ord for den redsel, man oplever. Og det
Speaker 5: kan være nogle af de forståelser i forhold til, hvorfor
Speaker 5: man ikke har kunnet sætte ord på det svære, der
Speaker 5: er sket tilbage, da Malte var en lille dreng
Speaker 5: Det kan være hårdt at gå
Speaker 3: i terapi. Var det også det der for dig, Malte?
Speaker 2: Ja, det var det. På et tidspunkt følte jeg bare,
Speaker 2: at det var en uendelig lang kamp. Det blev ved
Speaker 2: med at falde hele tiden tilbage, som jeg havde det dengang.
Speaker 2: Jeg snakkede knap nok med nogle mennesker og holdt mig
Speaker 2: meget til mig selv og var indelukket og prøvede at
Speaker 2: finde min flugtvej. Jeg kørte jo også hele tiden rundt
Speaker 2: i min bil, fordi det var det eneste safe space,
Speaker 2: jeg havde følt, at det var ligesom den. Så den
Speaker 2: brugte jeg rigtig meget.
Speaker 3: Var der noget med, at du havde
Speaker 2: en ulykke? Ja, jeg var med i en bilulykke, og
Speaker 2: det var ligesom Der, hvor det begyndte at vende, fordi
Speaker 2: så kom jeg jo mere hjem, fordi jeg ikke kunne
Speaker 2: passe mig selv egentlig, på grund af, at jeg havde
Speaker 2: slået hovedet. Okay. Heldigvis kun en mild hjerneudrystelse, men det
Speaker 2: var da nok til, at der var nogle ting, der
Speaker 2: begyndte at gå op for en
Speaker 3: Og så kom du hjem
Speaker 2: Stil og roligt begyndte jeg at komme hjem der.
Speaker 3: Og blev passet lidt af dine forældre?
Speaker 2: Ja.
Speaker 3: I har også fortalt mig, at I blev reddet af
Speaker 3: en blindtamsbetændelse. Kan du møde og fortælle, hvad det var
Speaker 4: Ja, det var der, hvor Malte, som sagt, var begyndt
Speaker 4: at komme lidt hjem igen. Og så lige pludselig, så
Speaker 4: kommer der gang i en blindtamsbetændelse, hvor han er derhjemme,
Speaker 4: og Malte kommer afsted på hospitalet sammen med mig. Lige pludselig,
Speaker 4: så både Maltes far og jeg, så er vi jo
Speaker 4: naturligt der for Malte, og Malte er sådan... hvad kan
Speaker 4: man sige, relativt afhængig af at få hjælp, men også det,
Speaker 4: at vi kunne få lov, fordi det var egentlig det,
Speaker 4: der var i den periode, hvor Malte han lige pludselig
Speaker 4: ikke boede hjemme. Det var det der, vi ville jo
Speaker 4: så gerne. Vi ville så gerne fortælle Malte, at vi
Speaker 4: var der for ham, og vi ville hjælpe ham på
Speaker 4: alle mulige ledere kanter, men vi havde en oplevelse af,
Speaker 4: at gav vi udtryk for vores bekymring, så træk Malte
Speaker 4: sig endnu mere, så vi skulle hele tiden lægge bånd
Speaker 4: på os selv, selvom vi jo egentlig bare havde lyst
Speaker 4: til at passe på ham.
Speaker 3: Blev han mere modtagelig for jeres omsorg her? Det gjorde han.
Speaker 3: Da han så var syg? Det
Speaker 4: gjorde han. Det var simpelthen der, hvor vi kunne få
Speaker 4: lov igen, og hvor vi kunne få lov til at
Speaker 4: vise Malte, at vi var der mindst lige så meget
Speaker 4: for ham, som vi altid har været. At det var
Speaker 4: uændret
Speaker 2: Ja, grunden til, at jeg egentlig søgte hjælp og begyndte
Speaker 2: at snakke med min følge om det, det var fordi,
Speaker 2: at der var en episode, der gik på håndværkeskole, hvor
Speaker 2: jeg lige pludselig kommer gående, hvor jeg lige pludselig er...
Speaker 2: Der var jeg påvirket af mange ting. Altså, træt... kunne
Speaker 2: ikke sove og sådan noget. Så går jeg forbi en
Speaker 2: mor til mit barn, og så bruger moren mig som
Speaker 2: en eksempel på, at jeg er en farlig person, så
Speaker 2: mig skulle man passe på. Og der gik det sådan
Speaker 2: lidt i chok for mig, at hvis det er sådan der,
Speaker 2: at folk begynder at se på mig nu, så skal
Speaker 2: jeg gøre et eller andet af det nu
Speaker 3: Hun synes simpelthen, at du er så farlig, og vil
Speaker 3: advare sit barn mod sådan en som dig
Speaker 2: Ja, og det var nok på grund af det blik,
Speaker 2: jeg havde i øjnene, at jeg var meget kold at
Speaker 2: se på, at jeg ikke havde sådan den der varme
Speaker 2: i mig.
Speaker 3: Okay, og det ville du lave om på
Speaker 2: Ja.
Speaker 3: Stærkt. Jeg vil lige vende tilbage til dig, Britta Marie,
Speaker 3: fordi på et tidspunkt i Maldes terapiforløb, så inviterer du
Speaker 3: også hans forældre med. Hvorfor gjorde du det
Speaker 5: Ja, det tror jeg næsten, vi allerede gjorde fra starten af,
Speaker 5: fordi det var jo mor, der kontaktede mig på dine vegne,
Speaker 5: ikke også, Malle? Og så var der faktisk på en
Speaker 5: eller anden måde naturligt, også under terapien af Malle, at
Speaker 5: det her, Britta Marie, det kan jeg ikke sige til
Speaker 5: mor og far, men jeg har faktisk brug for, at
Speaker 5: de forstår, kan du ikke lige kontakte mig og sige
Speaker 5: det og det til dem? Og jeg arbejder typisk ind
Speaker 5: i familier med børn og unge udsat for trauma. Men
Speaker 5: her fik jeg jo det leveret af dig, Malte, fordi
Speaker 5: du havde brug for mor og far. Men det var
Speaker 5: bare svært nogle gange at kunne sige ting og blive forstået.
Speaker 5: Så derfor blev det en helt naturlig del af vores samtale,
Speaker 5: at nogle af dem sluttede med, at Malte og jeg aftalte,
Speaker 5: hvad jeg skulle snakke med hans mor og far om.
Speaker 5: Og så undervejs, der var det jo en periode, hvor
Speaker 5: du fik det rigtig dårligt. Og så kontaktede mor og
Speaker 5: far mig også, fordi de var bare så bekymrede for Malte.
Speaker 5: Og det her med ikke at kunne dele deres bekymring
Speaker 5: med ham, gjorde det rigtig svært for jer som forældre
Speaker 5: at være i. Og derfor så havde vi nogle samtaler
Speaker 5: i forhold til, hvordan jeg kunne støtte jer til at
Speaker 5: kunne være i de bekymringer, I havde for Malte. Og
Speaker 5: måske også være sådan et vikarierende håb i forhold til,
Speaker 5: at det skal nok gå. Han er på vej, men
Speaker 5: det er rigtig svært lige nu.
Speaker 3: Hvordan var det for jer, Mette, at være i familieterapi
Speaker 4: Jamen, det var det eneste rigtige. Det var så vigtigt,
Speaker 4: at der ikke skulle være noget, at Malte ikke skulle
Speaker 4: føle skyld over adfærd, eller den måde, han havde det på.
Speaker 4: Og at han ikke skulle føle skyld over, at han
Speaker 4: ikke havde fortalt os det. Så det der med at
Speaker 4: finde ud af, at der er sket sådan nogle ting
Speaker 4: med ens barn på en skole, som man troede, man
Speaker 4: kunne have tillid til, og som det skulle være trygt
Speaker 4: og godt. Både så var det den der følelse af
Speaker 4: at have svigtet og ikke have opdaget det, men det
Speaker 4: var også en kæmpe vrede over for nogle mennesker, som
Speaker 4: ikke har været gode ved min sønne. Det har været
Speaker 4: nogle voldsomme, naturligvis nogle helt voldsomme følelser, der har været igennem.
Speaker 4: Og der var det en gave at kunne være en
Speaker 4: del af familiebehandlingen. Altså vi var ikke i tvivl om,
Speaker 4: at hovedfokuset skulle være Malte. Men igen, også hvis vi
Speaker 4: skulle støtte op omkring ham, så er det vigtigt også,
Speaker 4: at der blev sagt nogle ting. Altså ikke, at vi
Speaker 4: ikke selv kunne finde ud af det derhjemme, men der
Speaker 4: er bare en forskel, når man har en som Britta Marie,
Speaker 4: som kan sidde og støtte i samtalen, hvor man så
Speaker 4: får sagt tingene. Hvordan hjalp du så
Speaker 3: Mette og din mand med at netop få... Du siger,
Speaker 3: at du næsten skammede dig over at have svigtet din søn,
Speaker 3: eller i hvert fald... Hvordan fik I styr på de følelser,
Speaker 3: som forældrene også havde, Britta Marie, i terapien?
Speaker 5: Altså, jeg tror, det vigtige var det at give plads
Speaker 5: til dem, og vi var sammen om dem. Et sted,
Speaker 5: hvor I to kunne sætte ord på dem, og du
Speaker 5: lyttede til hinanden. Og samtidig også med det her med
Speaker 5: at have en forståelse af... Jamen lige nu, hvor vi
Speaker 5: arbejder i forhold til trauma, altså der er der perioder,
Speaker 5: hvor senfølgerne kan stige, hvor man kan få det dårligere,
Speaker 5: og det er sådan, Malte har det lige nu. Det
Speaker 5: skal nok blive godt igen, så det var også en trøst,
Speaker 5: jeg kunne være ved siden af jer og give forståelse
Speaker 5: i forhold til, hvordan han var ramt, men jo også
Speaker 5: måske et eller andet håb for, at det skal nok
Speaker 5: blive godt, det skal nok blive godt igen. Men det
Speaker 5: var også det her med at give plads til, kan
Speaker 5: man sige, Den følelse af ikke at kunne slå til
Speaker 5: som mor. Også at få bearbejdet de følelser som far.
Speaker 5: Det svigt, man synes, man har udøvet i forhold til
Speaker 5: sine søn. Og få plads til det. Og give det
Speaker 5: den plads og den sorg, det også skulle
Speaker 3: have. Hvad betød det for dig, Malte, at have dine
Speaker 3: forældre med i terapien
Speaker 2: Det betød jo selvfølgelig rigtig meget det der med at
Speaker 2: få hjælp til at sætte ord på, hvad det egentlig var,
Speaker 2: der skete i mit system. Det der med Jeg kunne
Speaker 2: sige det, men også, at Britta Marie kunne hjælpe med
Speaker 2: at få ordene måske formuleret bedre, end jeg kunne. Så
Speaker 2: det har været en kæmpe hjælp også for, at vi
Speaker 2: er her i dag
Speaker 3: Og hvordan oplevede du de der fælles familieterapier med det
Speaker 4: Jamen, jeg oplevede dem som meget givende, fordi det er
Speaker 4: jo det der med, at vi har altid været en familie,
Speaker 4: hvor man kunne tale om tingene langt hen ad vejen,
Speaker 4: men det er det der med, når det lige pludselig
Speaker 4: bliver et andet type rum, at være i, og hvor
Speaker 4: vi havde Britta Marie til at støtte op omkring vores samtale.
Speaker 4: Det var trygt og godt. Det er jo nogle gange det,
Speaker 4: når man får talt om tingene, det er svært nogle
Speaker 4: gange at vide helt, hvad det er, der sker, men
Speaker 4: det er bare godt
Speaker 4: Malte,
Speaker 3: du har på et tidspunkt sagt, at det var det
Speaker 3: hårdeste og det bedste, der skete i dit liv,
Speaker 2: at gå i terapi. Ja, 25 var jo det hårdeste og
Speaker 2: på en måde det bedste år i mit liv. Fordi
Speaker 2: det der med hele tiden at gå og have det
Speaker 2: svært i den periode, Det var jo helt klart det hårdeste.
Speaker 2: Men så også det der med, at jeg kunne begynde
Speaker 2: at se en forløsning, og begynde lige pludselig, at det
Speaker 2: var en lys, jeg gik imod i mig selv, og
Speaker 2: begyndte at have det godt igen. Bedre end jeg nogensinde
Speaker 2: har haft det før. Så det vil jo sige, at
Speaker 2: det har været så også det bedste år på nogle
Speaker 2: punkter
Speaker 3: Ja, og det var simpelthen, fordi du havde det her
Speaker 3: samarbejde med Rita Marie. Ja. Hvordan har du det i
Speaker 3: dag
Speaker 2: Jeg har det fantastisk i dag. Jeg har aldrig haft
Speaker 2: det så godt. Mit overskud, ja, det har jeg. Jeg
Speaker 2: er bedre til at sætte ord på noget, hvis der
Speaker 2: er noget, der står fylder, eller hvis der er noget,
Speaker 2: der er svært. Som alle kan jo have det en
Speaker 2: dårlig dag. Det kan jeg sige, at jeg har en
Speaker 2: dårlig dag, uden at der er noget problem med det,
Speaker 2: eller har svært ved at sige det
Speaker 3: Hvem betror du dig mest til
Speaker 2: Mine forældre nok. Jeg har også min bedste ven. Ham
Speaker 2: kan jeg sige alt til. Vi snakker om alt
Speaker 3: Har han været med i forløbet? undervejs sidste år?
Speaker 2: Nej, han har været på sidelinjen. Jeg kan tydeligt huske,
Speaker 2: hvad han sagde til mig. Han var mere stolt af mig,
Speaker 2: fordi jeg søgte hjælp, end hvis jeg ikke havde
Speaker 3: gjort. Okay, det lød som en god ven.
Speaker 2: Ja
Speaker 3: Hvis du ser tilbage til april 2025, hvor du søgte hjælp
Speaker 3: hos Brita Marie i første gang, og ser på den Malte,
Speaker 3: du var dengang, og så den Malte, du er i dag.
Speaker 3: Hvilken forskel er der på de to Malter?
Speaker 2: Altså, der er en større forskel, vil jeg selv sige. Altså,
Speaker 2: det der med, jeg har begyndt meget med at vide
Speaker 2: det mig selv. Altså, jeg havde jo ingen selvtillid, eller
Speaker 2: troede ikke på mig selv, eller jeg var god til
Speaker 2: at forbrejde mig selv skyld, hvis der skete noget. Hvor
Speaker 2: i dag, altså, der vil jeg jo meget mere af
Speaker 2: mig selv, og har nemmere ved at være i flere ting.
Speaker 2: Jeg er ikke bange for at være mig selv. Jeg
Speaker 2: er ikke bange for at tale om de ting, der
Speaker 2: heller har sket mig. Jeg er generelt ikke bange for
Speaker 2: at vise, hvem jeg er mere, som jeg var på
Speaker 2: den måde, og beskytte mig selv på den
Speaker 3: måde. Og er der noget særligt i terapien og samtalerne,
Speaker 3: du har haft med Britta Marie, som har klædt dig
Speaker 3: på til at være netop at hvile mere i dig selv,
Speaker 3: som du siger?
Speaker 2: Altså jeg tror ikke, jeg kan komme med specifikke, men
Speaker 2: bare løbende, altså den måde, det hele foregår på, det
Speaker 2: har været en kæmpe hjælp.
Speaker 3: Du er ikke tilbage som elektrikerlærling, men du har fundet
Speaker 3: på noget andet. Ja. Hvad er det?
Speaker 2: Jeg vil gerne uddanne mig som mekaniker.
Speaker 3: Ja.
Speaker 2: Fordi jeg har fundet ud af, at jeg måske er
Speaker 2: bedre at stå et sted, i stedet for at hele
Speaker 2: tiden være rundt omkring, ligesom at have mit private område,
Speaker 2: stå og lave det samme egentlig, uden at lave det samme,
Speaker 2: fordi det er jo forskellige ting, man står og laver.
Speaker 3: Men det er du ikke startet på endnu?
Speaker 2: Nej, jeg begynder højst sandsynligt efter sommerferien. Lige nu har
Speaker 2: jeg bare et sæsonarbejde, hvor jeg arbejder i en flystelsespark,
Speaker 2: hvor det også er rart, hvor jeg lige også kommer
Speaker 2: i gang med at arbejde. Malte
Speaker 3: hvad går du med at drømme i dag? Hvad drømmer
Speaker 3: du om? På et
Speaker 2: eller andet tidspunkt, for at vi måske kan udgive noget musik,
Speaker 2: hvor jeg kan hjælpe andre igennem det
Speaker 3: Gennem musikken?
Speaker 2: Ja, fordi musik har hjulpet mig rigtig meget. Under hele
Speaker 2: den periode, hvor jeg havde det rigtig svært, der har
Speaker 2: jeg egentlig skrevet en del tekster, fordi det var min
Speaker 2: måde at få tingene ud af hovedet på. Og det
Speaker 2: har betydet meget for mig, at kunne gøre det på
Speaker 2: den måde. Og også det der, hvis jeg kan hjælpe
Speaker 2: andre igennem det, som det også har hjulpet mig, så
Speaker 2: synes jeg, det er det hele værd. Fordi det er
Speaker 2: en kamp, jeg gerne vil tage
Speaker 3: Er det nogle tekster, du har vist nogle andre?
Speaker 2: Den ene af dem har jeg skrevet med min bedste ven,
Speaker 2: så han har jo shoppet med at skrive nogle ting.
Speaker 2: Hvad handler det om? Det handler meget om at være
Speaker 2: efterladt for sig selv, og den er med at kæmpe
Speaker 2: sig op. Og det er ikke altid nemt at have
Speaker 2: det svært, men der skal nok komme en god løsning
Speaker 2: ud af det.
Speaker 3: Mette, hvad er det for et barn, eller hvad er
Speaker 3: det for en ung mand, du har derhjemme? Hvad er
Speaker 3: det for en søn, du har fået nu
Speaker 4: Ja, som Malte selv siger, en meget gladere dreng eller
Speaker 4: ung fyr, der lever det liv, han nu skal leve
Speaker 4: med at være sammen med venner. Og så er der
Speaker 4: kommet en anden åbenhed. Malte, han er blevet bedre også.
Speaker 4: Nu kan han godt sige, at i dag har jeg
Speaker 4: en dårlig dag. Og så har han fået glimtet tilbage
Speaker 4: i øjnene. Det kærlige væsen er i den grad kommet
Speaker 4: frem igen. Og omsorgen for andre, der er overskud. Men
Speaker 4: det er også i forhold til sig selv. Det mærker
Speaker 4: man tydeligt, at Malte har begyndt at tro på, at
Speaker 4: han kan så meget. Og på alle mulige måder er
Speaker 4: en rigtig skøn og dejlig ung fyr
Speaker 3: Og Malte, hvis du i morgen mødte en ung fyr,
Speaker 3: der havde lige så store problemer som dig, og var
Speaker 3: i mistridsel. Hvad ville du sige til ham?
Speaker 2: Altså, det er jo først og fremmest vigtigt at få hjælp,
Speaker 2: vil jeg selv sige. Fordi det er dermed, nu kan
Speaker 2: jeg sige, at da jeg ikke havde hjælp, hvor værre
Speaker 2: det egentlig blev, fordi jeg ikke fik hjælp. Men man
Speaker 2: kan også nå at stoppe det, hvis det er, at
Speaker 2: du reagerer på det i god tid. Så det er derfor,
Speaker 2: at du har gjort noget ved det, i stedet for
Speaker 2: selv at gå med det. Fordi det er det, du
Speaker 2: kommer længst med, hvis du vil have det godt igen.
Speaker 5: Mm.
Speaker 3: Jeg tror, jeg lige vil vende mig mod dig også,
Speaker 3: Brita Marie. Hvad har du af budskaber til familier som
Speaker 3: Mette og Malte i forhold til at få taget hul
Speaker 3: på de svære snakke om mistrivsel? Jeg tror jo bare
Speaker 5: jeg kan bakke op om det. Malte siger, at det
Speaker 5: er det her med at tale om dem. Tale om
Speaker 5: de oplevelser, der er der. Som Tina kan det jo
Speaker 5: være svært, det her med, som mor fortæller, at Han
Speaker 5: trækker sig fra os. Det her, at man som Malte
Speaker 5: havde en god ven. God ven, som du kunne snakke
Speaker 5: med alt om. Hvor jeg tænkte lidt, at det her med,
Speaker 5: at man som så unge menneske får snakket med sine venner.
Speaker 5: Får snakket med sine venner om sine følelser. Og måske
Speaker 5: man det igen kan hjælpe hinanden til at tage kontakt
Speaker 5: til sine forældre eller til professionelle og så søge hjælpen.
Speaker 5: Fordi jeg tror, at Der, hvor jeg så den største
Speaker 5: forandring for dig, Malte, det var det at kunne begynde
Speaker 5: at sige højt, hvad det er, der er sket mig.
Speaker 5: At du slap tabuet. Og at det, jeg så også,
Speaker 5: som havde stor betydning også for andre, det er det
Speaker 5: her med at have nogen at dele det med. At
Speaker 5: man ikke går alene med det. Få nogle fortællinger om,
Speaker 5: hvem er jeg også som Malte. Så man ikke bliver
Speaker 5: defineret af det, der er sket inden, men også alle
Speaker 5: de andre ressourcer, som du har. som den unge mand,
Speaker 5: du er, ikke også? Sådan så, at man tager imod
Speaker 5: hjælpen og får hjælpen til at kunne begynde, kan man sige,
Speaker 5: at gå sammen med andre, ikke at gå alene
Speaker 3: Så vil jeg spørge dig, har du nogle budskaber til forældre,
Speaker 3: der står i samme situation, som du og din mand
Speaker 3: gjorde til et barn i mistrivelsen? Søg
Speaker 4: hjælp i det omfang, det overhovedet er muligt, og opmunter
Speaker 4: og støt ens barn sammen. Det kan kun hjælpe at
Speaker 4: søge behandling
Speaker 3: tænker jeg. Malte, hvorfor har du valgt at fortælle din
Speaker 3: historie i den her podcast
Speaker 2: Jeg har valgt det, fordi jeg har et håb om,
Speaker 2: at jeg kan hjælpe andre. Fordi jeg havde ikke nogen
Speaker 2: til at være forbillede, eller kunne læne mig opad. Jeg
Speaker 2: har måske oplevet noget lignende eller noget helt andet, men
Speaker 2: måske har det på samme måde. Hvis jeg kan være
Speaker 2: den til, at de tør at gøre noget, eller tør
Speaker 2: at få hjælp, så synes jeg, det er det hele
Speaker 2: værd
Speaker 3: Er det især unge mennesker, du tænker
Speaker 2: på? Ja, fordi jeg ved også, at der er mange
Speaker 2: andre unge, der har det dårligt, men ikke tør at
Speaker 2: gøre noget ved det. Og hvis jeg ligesom kan gøre,
Speaker 2: at de gør det for at få hjælp, så har
Speaker 2: det været det hele værd, synes jeg.
Speaker 3: Du har lyttet til en samtale til forskel af en
Speaker 3: podcast fra Dansk Psykoterapeutforening. Vi håber, det har været inspirerende
Speaker 3: at lytte med. Hvis du er nysgerrig på at vide
Speaker 3: mere om psykoterapi og den forskel, det kan gøre, så
Speaker 3: hop ind på Dansk Psykoterapeutforenings hjemmeside dpfo.dk. Her kan du bl.a.
Speaker 3: finde en psykoterapeut MPF i dit nærområde, hvis du eller
Speaker 3: en af dine nærmeste har brug for at tale med
Speaker 3: en professionel terapeut. Tak fordi du lyttede med.